Input:
RÅDETS FÖRORDNING (EURATOM) nr 1314/2013
av den 16 december 2013
om Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014-2018) som kompletterar Horisont 2020 - ramprogrammet för forskning och innovation
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 7 första stycket,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), och
av följande skäl:
(1)
Ett av målen med Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad gemenskapen) är att bidra till en högre levnadsstandard i medlemsstaterna inklusive genom att främja och underlätta kärnforskning i medlemsstaterna och komplettera denna med ett forsknings- och utbildningsprogram på gemenskapsnivå.
(2)
Kärnforskning kan bidra till social och ekonomisk välfärd och miljöhållbarhet genom att öka kärnsäkerheten och förbättra strålskyddet. Av lika stor betydelse är kärnforskningens potentiella bidrag till en långsiktig utfasning av fossila bränslen i energisystemet på ett tryggt, effektivt och säkert sätt.
(3)
Genom stödet till kärnforskning för perioden 1 januari 2014 - 31 december 2018 kommer gemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (nedan kallat Euratomprogrammet) att bidra till uppfyllandet av målen i det ramprogram för forskning och innovation - Horisont 2020 - (nedan kallat ramprogrammet Horisont 2020) som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 (2) och underlätta genomförandet av Europa 2020-strategin samt uppbyggnaden av och verksamheten inom det europeiska forskningsområdet.
(4)
Kärnenergi är visserligen av betydelse för energiförsörjningen och den ekonomiska utvecklingen, men samtidigt kan allvarliga kärntekniska olyckor utgöra fara för människors hälsa. Kärnsäkerhet och, i förekommande fall, andra säkerhetsaspekter som hanteras av det gemensamma forskningscentrumet (JRC) bör därför ges största möjliga vikt i Euratoms program.
(5)
Den europeiska strategiska planen för energiteknik (nedan kallad SET-planen), som angavs i slutsatserna från rådets möte den 28 februari 2008 i Bryssel, påskyndar utvecklingen av en uppsättning tekniker med låga koldioxidutsläpp. Europeiska rådet enades vid sitt möte den 4 februari 2011 om att EU och medlemsstaterna skulle främja investeringar i förnybar energi, och säker och hållbar teknik med låga koldioxidutsläpp och rikta in sig på att genomföra de teknikprioriteringar som anges i SET-planen. Det står varje medlemsstat fritt att välja vilken typ av teknik som den vill stödja.
(6)
Eftersom alla medlemsstater har kärntekniska anläggningar eller använder radioaktiva material, särskilt för medicinska ändamål, har rådet, i sina slutsatser från mötetc den 1-2 december 2008, erkänt att det finns ett kontinuerligt behov av kompetens på kärnenergiområdet, särskilt genom lämplig utbildning som kopplas till forskning och samordnas på gemenskapsnivå.
(7)
Även om det är upp till varje medlemsstat att avgöra om den vill använda kärnenergi eller inte, kan det även konstateras att kärnenergi fyller olika funktioner i olika medlemsstater.
(8)
Gemenskapen har åtagit sig att delta i uppförandet av ITER och den senare driften av anläggningen genom att underteckna ett avtal om upprättandet av en internationell fusionsenergiorganisation för gemensamt genomförande av ITER-projektet (3). Gemenskapens bidrag administreras av det europeiska gemensamma företaget för ITER och utveckling av fusionsenergi (nedan kallat Fusion för energi) som inrättades genom rådets beslut 2007/198/Euratom (4). Verksamheten inom det gemensamma företaget, inklusive ITER, kommer att regleras genom en särskild lagstiftningsakt.
(9)
För att fusion ska bli ett trovärdigt alternativ för kommersiell energiproduktion krävs det, för det första, att uppförandet av ITER slutförs enligt tidsschemat på ett framgångsrikt sätt, och att anläggningens verksamhet inleds. För det andra måste man fastställa en ambitiös men ändå realistisk färdplan mot elproduktion senast 2050. Om dessa mål ska kunna uppnås måste det europeiska fusionsprogrammet få en ny inriktning på ett gemensamt verksamhetsprogram för genomförande av denna färdplan. För att säkerställa att målen med pågående fusionsforskning uppnås, liksom att det finns ett långsiktigt engagemang från och samarbete mellan fusionsforskningsintressenter bör man se till att gemenskapsstödet fortsätter. Större fokus bör i första hand läggas på de verksamheter som stöder ITER, men även på utveckling mot en demonstrationsreaktor, med inbegripet. ökat deltagande, beroende på vad som är lämpligt från den privata sektorns sida. Denna rationalisering och omprioritering bör åstadkommas utan att Europas ledande ställning på fusionsenergiområdet äventyras.
(10)
JRC bör också i fortsättningen tillhandahålla oberoende och kundstyrt vetenskapligt och tekniskt stöd vid fastställandet, utvecklingen, genomförandet och övervakningen av gemenskapspolitiken, särskilt på områdena kärnsäkerhet samt forskning och utbildning på säkerhetsområdet. För att optimera användningen av mänskliga resurser och undvika dubbelarbete inom forskning i unionen bör all ny verksamhet som bedrivs av JRC analyseras för att kontrollera dess samstämmighet med redan befintlig verksamhet i medlemsstaterna. Säkerhetsaspekter för ramprogrammet Horisont 2020 bör begränsas till JRC:s direkta åtgärder.
(11)
JRC bör fortsätta att generera extraresurser genom konkurrensinriktad verksamhet, inbegripet deltagande i Euratomprogrammets indirekta åtgärder, tredjepartsrelaterat arbete och, i mindre omfattning, utnyttjande av immateriell egendom.
(12)
Det är unionens uppgift att i alla medlemsstaternas intresse utveckla ett ramverk för att stödja gemensam spetsforskning, kunskapsuppbyggnad och kunskapsbevarande när det gäller kärnklyvningsteknik, med särskilt fokus på säkerhet, strålskydd och icke-spridning. En förutsättning är att man har tillgång till oberoende vetenskapliga belägg, och där kan JRC ge ett avgörande bidrag. Detta påpekades i kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Flaggskeppsinitiativ i Europa 2020-strategin - Innovationsunionen, där kommissionen angav att man med hjälp av JRC ville stärka den vetenskapliga grundvalen för olika politikområden. JRC är berett att ta itu med denna utmaning genom att fokusera sin kärnsäkerhetsforskning på unionens prioriterade politikområden.
(13)
Euratomprogrammet bör främja allmänhetens och det civila samhällets kunskaper om och intresse för forskning och innovation genom att främja vetenskaplig utbildning, göra vetenskapliga rön mer tillgängliga, ta fram ansvarsfulla forsknings- och innovationsplaner som motsvarar medborgarnas och det civila samhällets prioriteringar och förväntningar samt underlätta dessa aktörers deltagande i verksamheter under Euratomprogrammet.
(14)
Genomförandet av Euratomprogrammet bör ta fasta på utvecklingen i fråga om möjligheter och behov inom vetenskap, teknik, industri, politik och samhälle. Planeringen bör göras i nära samarbete med intressenter från alla berörda sektorer, och det bör finnas tillräckligt mycket flexibilitet för nya utvecklingstendenser. Man kan under Euratomprogrammets löptid anlita extern rådgivning och även utnyttja relevanta strukturer i form av t.ex. europeiska teknikplattformar.
(15)
Resultatet av debatterna vid symposiet i Bryssel den 26-27 februari 2013, som organiserades av kommissionen och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén tillsammans, om fördelarna och begränsningarna med kärnfissionsforskning för en koldioxidsnål ekonomi, som förberetts genom en tvärvetenskaplig studie med bl.a. experter inom energiområdet, ekonomi och samhällsvetenskap, där man konstaterade behovet av fortsatt kärnforskning på europeisk nivå.
(16)
Euratomprogrammet bör bidra till att göra forskaryrket mer attraktivt i unionen. Vederbörlig hänsyn bör tas till den europeiska stadgan för forskare och riktlinjerna för rekrytering av forskare (5), liksom andra tillämpliga referensramar som tagits fram inom det europeiska forskningsområdet. Samtidigt bör det beaktas att dessa normer är av frivillig natur.
(17)
Verksamheten inom Euratomprogrammet bör främja jämställdhet mellan kvinnor och män inom forskning och innovation, särskilt genom att angripa de underliggande orsakerna till obalansen mellan könen, utnyttja både kvinnliga och manliga forskares fulla potential och integrera genusdimensionen i projektinnehållet i syfte att höja forskningens kvalitet och stimulera innovation. Verksamheten bör också syfta till att förverkliga principerna om jämställdhet mellan kvinnor och män i artiklarna 2 och 3 i fördraget om Europeiska unionen och artikel 8 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).
(18)
Forsknings- och innovationsverksamhet som får stöd genom Euratomprogrammet bör uppfylla grundläggande etiska principer. Yttrandena i energifrågor från Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik bör härvidlag beaktas på lämpligt sätt. Forskningsverksamheten bör även ta hänsyn till artikel 13 i EUF-fördraget och leda till minskad användning av djur i forsknings- och försökssammanhang med målet att till slut ersätta djurförsök med andra metoder. Vid alla typer av verksamhet bör man garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa.
(19)
Det är också troligt att effekten skulle bli större om man kombinerade medel från Euratomprogrammet med sådana från den privata sektorn, inom ramen för offentlig-privata partnerskap på sådana nyckelområden där forskning och innovation kan bidra till unionens bredare mål i fråga om konkurrenskraft. Man bör särskilt ta fasta på deltagandet från små och medelstora företag.
(20)
Euratomprogrammet bör främja samarbete - särskilt på säkerhetsområdet - med tredjeländer utifrån gemensamma intressen och ömsesidig nytta, i synnerhet för att främja en kontinuerlig förbättring av kärnsäkerheten.
(21)
För att behålla likvärdiga förutsättningar för alla företag som verkar på den inre marknaden bör finansieringen från Euratomprogrammet utformas i enlighet med bestämmelserna om statligt stöd, så att man säkerställer att offentliga medel används på avsett sätt och förhindrar marknadssnedvridningar i form av t.ex. utträngning av privat finansiering, skapande av icke ändamålsenliga marknadsstrukturer och bibehållande av ineffektiva företag.
(22)
Europeiska rådet påpekade i sina slutsatser den 4 februari 2011 att det behövs en ny strategi för kontroller och riskhantering inom unionens forskningsfinansiering, och att man måste hitta en ny balans mellan förtroende och kontroll, liksom mellan risktagande och riskförebyggande. I Europaparlamentets resolution av den 11 november 2010 om förenklat genomförande av ramprogrammen för forskning (6) krävdes en pragmatisk förändring mot administrativ och finansiell förenkling, och där hävdades också att unionens forskningsfinansiering bör baseras mer på förtroende och risktolerans gentemot deltagarna.
(23)
Under hela utgiftscykeln bör unionens ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, att återkräva sådana medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt och att fastställa påföljder vid behov. En omarbetad kontrollstrategi där fokus flyttats från minimering av felfrekvenser till riskbaserad kontroll och upptäckt av bedrägerier bör minska deltagarnas kontrollbörda.
(24)
Det är viktigt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning av Euratomprogrammet, att det genomförs på ett så effektivt och användarvänligt sätt som möjligt och att det samtidigt är rättsligt säkert och tillgängligt för samtliga deltagare. Det är nödvändigt att säkerställa efterlevnaden av de relevanta bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (7) och av kraven på förenkling och bättre lagstiftning.
(25)
För att säkerställa ett så effektivt genomförande som möjligt, liksom enkelt tillträde för alla deltagare tack vare förenklade förfaranden, och för att åstadkomma en sammanhängande, omfattande och transparent ram för deltagarna, bör deltagande i Euratomprogrammet och spridning av forskningsresultat regleras genom de bestämmelser som är tillämpliga på ramprogrammet Horisont 2020, enligt vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013, med vissa anpassningar eller undantag.
(26)
Det är viktigt att också fortsättningsvis underlätta utnyttjandet av immateriell egendom som utvecklats av deltagarna och samtidigt skydda andra deltagares och gemenskapens legitima intressen, i enlighet med kapitel 2 i fördraget.
(27)
Garantifonderna för deltagare, som förvaltas av kommissionen och som inrättats i enlighet med rådets förordning (Euratom) nr 1908/2006 (8) och rådets förordning (Euratom) nr 139/2012 (9) har visat sig vara viktiga skyddsmekanismer som minskar riskerna beträffande utestående belopp som inte betalats tillbaka av deltagarna. Den garantifond för deltagare som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1290/2013 (10) bör också gälla åtgärder enligt förordning (Euratom) nr 1908/2006, förordning (Euratom) nr 139/2012 och den här förordningen.
(28)
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet bör kommissionen ges genomförandebefogenheter för att anta arbetsprogram och ett beslut om godkännande av finansiering av de indirekta åtgärderna. Dessa genomförandebefogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (11).
(29)
Uppfyllandet av Euratomprogrammets mål på relevanta områden förutsätter att övergripande verksamheter får stöd, både inom Euratomprogrammet och i samband med verksamheten inom ramprogrammet Horisont 2020.
(30)
En effektiv resultatorienterad förvaltning, inklusive utvärdering och övervakning, förutsätter att man tar fram specifika resultatindikatorer som uppfyller följande krav: de ska kunna mätas över tiden, vara både realistiska och återspegla åtgärdens logik, samt vara relevanta för den hierarki av mål och verksamheter som avses. Det bör inrättas ändamålsenliga system för samordning mellan, å ena sidan, genomförandet och övervakningen av Euratomprogrammet och, å andra sidan, övervakningen av utveckling, resultat och funktion hos det europeiska forskningsområdet.
(31)
Styrelsen för JRC, vilket inrättades genom kommissionens beslut 96/282/Euratom (12), har rådfrågats om det vetenskapliga och tekniska innehållet i JRC:s direkta åtgärder. Med tanke på den rättsliga säkerheten bör följande rättsakter upphävas:
(32)
Med tanke på den rättsliga förutsägbarheten bör följande rättsakter upphävas: rådets beslut av den 16 december 1980 om inrättande av en rådgivande kommitté för fusionsprogrammet (13), rådets beslut 84/338/Euratom, EKSG, EEG (14), rådets beslut 2006/970/Euratom (15), förordning (Euratom) nr 1908/2006, rådets beslut 2006/976/Euratom (16), rådets beslut 2006/977/Euratom (17), förordning (Euratom) nr 1908/2006, rådets beslut 2012/93/Euratom (18), förordning (Euratom) nr 139/2012, rådets beslut 2012/94/Euratom (19) och rådets beslut 2012/95/Euratom (20).
(33)
Kommissionen har hört Euratoms vetenskapliga och tekniska kommitté.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I
INRÄTTANDE
Artikel 1
Inrättande
Genom denna förordning inrättas Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram för perioden 1 januari 2014 till och med 31 december 2018, (nedan kallat Euratomprogrammet), och fastställs regler för deltagande i det programmet, inbegripet deltagande i program som sorterar under finansieringsorgan vilka förvaltar medel som beviljats enligt denna förordning, och i verksamheter som genomförs gemensamt i enlighet med såväl denna förordning som ramprogrammet Horisont 2020 för forskning och innovation (nedan kallat ramprogrammet Horisont 2020), som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) forsknings- och innovationsverksamhet: hela spektrumet av verksamheter inom forskning, teknisk utveckling, demonstration och innovation, inbegripet främjande av samarbete med tredjeländer och internationella organisationer, spridning och optimering av resultat och stimulerande av utbildning och rörlighet för forskare inom Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad gemenskapen).
b) direkta åtgärder: forsknings- och innovationsverksamhet som genomförs av kommissionen via gemensamma forskningscentrumet (JRC).
c) indirekta åtgärder: forsknings- och innovationsverksamhet som unionen eller gemenskapen (nedan kallad unionen) ger finansiellt stöd till och som genomförs av deltagare.
d) offentlig-privat partnerskap: partnerskap där partner från den privata sektorn, gemenskapen och, i förekommande fall, andra partner, såsom offentliga myndigheter, gemensamt åtar sig att stödja utvecklingen och genomförandet av program eller verksamheter för forskning och innovation.
e) partnerskap mellan offentliga aktörer: partnerskap där lokala, regionala, nationella eller internationella offentliga myndigheter eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom offentlig förvaltning tillsammans med gemenskapen gemensamt åtar sig att stödja utvecklingen och genomförandet av program eller verksamheter.
Artikel 3
Mål
1. Euratomprogrammets allmänna mål är att bedriva forsknings- och utbildningsverksamhet på kärnenergiområdet, med tonvikt på en kontinuerlig förbättring av kärnsäkerhet och strålskydd, särskilt för att kunna bidra till den långsiktiga utfasningen av fossila bränslen från energisystemet på ett tryggt, effektivt och säkert sätt. Det allmänna målet ska uppnås genom de verksamheter som anges i bilaga I i form av direkta och indirekta åtgärder som uppfyller de särskilda målen i punkterna 2 och 3 i denna artikel.
2. De indirekta åtgärderna i Euratomprogrammet ska ha följande särskilda mål:
a)
Att främja säkerhet i kärnenergisystem.
b)
Att bidra till att ta fram säkra långsiktiga lösningar för hantering av avfall för slutförvaring inbegripet geologisk slutförvaring samt separation och transmutation.
c)
Att främja utveckling och bevarande av expertis och spetskompetens på kärnenergiområdet i Europeiska unionen.
d)
Att främja strålskydd och utveckling av medicinska tillämpningar av strålning, inbegripet bl.a. säker och trygg tillförsel och användning av radioisotoper.
e)
Att främja utvecklingen mot demonstration av genomförbarhet när det gäller fusion som energikälla genom användning av befintliga och framtida fusionsanläggningar.
f)
Att lägga grunden för framtida fusionskraftverk genom utveckling av material, teknik och konstruktionsprinciper.
g)
Att främja innovation och industrins konkurrenskraft.
h)
Att säkerställa tillgänglighet och användning av forskningsinfrastruktur av alleuropeisk betydelse.
3. De direkta åtgärderna i Euratomprogrammet ska ha följande särskilda mål:
a)
Att öka kärnsäkerheten när det gäller bl.a. kärnreaktor- och bränslesäkerhet, avfallshantering, inbegripet geologisk slutförvaring samt separation och transmutation, avveckling och olycksberedskap.
b)
Att öka kärnsäkerheten när det gäller bl.a. kärnämneskontroll, icke-spridning, bekämpning av illegal handel och nukleär kriminalteknik.
c)
Att öka spetskompetensen i kärnvetenskapens bas för standardisering.
d)
Att främja kunskapshantering samt teoretisk och praktisk utbildning.
e)
Att stödja unionens politik för kärnsäkerhet.
All ny tilldelning av uppgifter till JRC ska analyseras av JRC:s styrelse för att kontrollera att tilldelningen av uppgifter är konsekvent med befintlig verksamhet i medlemsstaterna.
4. Euratomprogrammet ska genomföras på ett sätt som säkerställer att de prioriteringar och verksamheter som får stöd är relevanta med tanke på de föränderliga behoven samt ta hänsyn till utvecklingen inom vetenskap, teknik, innovation, politikutformning, marknader och samhälle, med målsättningen att optimera användningen av mänskliga och ekonomiska resurser och undvika dubbelarbete inom forskning och utveckling på kärnenergiområdet i unionen.
5. Inom de särskilda mål som avses i punkterna 2 och 3 får hänsyn tas till nya och oförutsedda behov som uppstår under Euratomprogrammets genomförandeperiod. Detta kan, i vederbörligen motiverade fall, inbegripa reaktioner på nya möjligheter, kriser och hot, reaktioner på behov som rör utvecklingen av ny unionspolitik, och reaktioner på hanteringen av åtgärder som planeras för stöd inom ramen för framtida program.
Artikel 4
Budget
1. Finansieringsramen för genomförandet av Euratomprogrammet ska vara 1 603 329 000 EUR. Beloppet ska fördelas enligt följande:
a)
Indirekta åtgärder för forsknings- och utvecklingsprogrammet för fusion: 728 232 000 EUR.
b)
Indirekta åtgärder för fission, säkerhet och strålskydd: 315 535 000 EUR.
c)
Direkta åtgärder: 559 562 000 EUR.
Vid genomförandet av indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet ska kommissionens administrativa utgifter uppgå till högst 7 % i genomsnitt under Euratomprogrammets löptid och högst 6 % under 2018.
2. Finansieringsramen för Euratomprogrammet får omfatta utgifter för förberedelser, övervakning, kontroll, revision och utvärdering som är nödvändiga för förvaltningen av programmet och för att dess mål ska kunna uppnås, framför allt undersökningar och sammanträden med experter, i den mån sammanhänger med de allmänna målen i denna förordning, och utgifter knutna till it-nät, för informationsbearbetning och -utbyte samt alla andra utgifter för tekniskt och administrativt bistånd som kommissionen ådragit sig för förvaltningen av Euratomprogrammet. Utgifter för kontinuerliga och återkommande åtgärder, såsom kontroll, revision och it-nät kommer att täckas inom gränserna för kommissionens administrativa utgifter enligt punkt 1.
3. Vid behov och om det är vederbörligen motiverat får anslag föras upp i budgeten efter 2018 för att täcka utgifter för tekniskt och administrativt bistånd, i syfte att möjliggöra förvaltning av åtgärder som ännu inte avslutats den 31 december 2018.
4. Om de direkta åtgärderna bidrar till initiativ som inrättats av enheter som har ålagts genomförandeuppgifter av kommissionen i enlighet med artiklarna 6.2 och 15 ska detta bidrag inte anses utgöra en del av det finansiella bidrag som avsatts för dessa initiativ.
5. Budgetåtaganden får delas upp i årliga betalningar. Kommissionen ska varje år avsätta medel till de årliga betalningarna med beaktande av framstegen med de åtgärder som får finansiellt stöd, de beräknade behoven och disponibla medel i budgeten.
Artikel 5
Deltagande av tredjeländer
1. Deltagande i Euratomprogrammet är öppet för
a)
anslutande länder, kandidatländer och potentiella kandidatländer, i enlighet med de allmänna principer och villkor för dessa länders deltagande i unionens program som fastställts i respektive ramavtal och i beslut av associeringsråd eller genom liknande arrangemang,
b)
medlemmar i Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta), eller länder eller territorier som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken som uppfyller samtliga följande kriterier:
i)
En god kapacitet i fråga om vetenskap, teknik och innovation.
ii)
Ett gott renommé som deltagare i unionens forsknings- och innovationsprogram.
iii)
Rättvis och jämlik behandling av immateriella rättigheter."
c)
länder och territorier som är associerade till Euratoms sjunde ramprogram.
2. Särskilda villkor för deltagande av associerade länder i Euratomprogrammet, inklusive det finansiella bidraget som ska baseras på de associerade ländernas bruttonationalprodukt, ska fastställas genom internationella avtal mellan unionen och de associerade länderna.
AVDELNING II
GENOMFÖRANDE
KAPITEL I
Genomförande, förvaltning och stödformer
Artikel 6
Förvaltning och former av gemenskapsstöd
1. Euratomprogrammet ska genomföras genom indirekta åtgärder där man använder sig av en eller flera av de typer av finansiering som föreskrivs i budgetförordningen, särskilt anslag, priser, upphandling och finansieringsinstrument. Gemenskapens stöd ska också bestå av direkta åtgärder i form av forsknings- och innovationsverksamhet som utförs av (JRC).
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10 i Euratomfördraget får kommissionen överlåta en del av genomförandet av Euratomprogrammet på de finansieringsorgan som avses i artikel 58.1 c i budgetförordningen.
Kommissionen får också överlåta genomförandet av indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet på organ som inrättats genom, eller som avses i, ramprogrammet Horisont 2020.
3. Kommissionen ska, genom genomförandeakter och i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 12.3, anta beslutet om godkännande av finansieringen av indirekta åtgärder.
Artikel 7
Regler för deltagande och spridning av forskningsresultat
1. Om inte annat följer av punkterna 2 och 3 i denna artikel ska deltagandet för alla rättsliga enheter i indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet regleras av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1290/2013.
2. Vid tillämpning av Euratomprogrammet ska de säkerhetsbestämmelser som avses i artikel 43.2 första stycket i förordning (EU) nr 1290/2013 inbegripa medlemsstaternas försvarsintressen i den mening som avses i artikel 24 i fördraget.
Genom undantag från artikel 41 första stycket i förordning (EU) nr 1290/2013 får kommissionen eller finansieringsorganet, när det gäller resultat som uppnåtts av deltagare som erhållit finansiella bidrag från gemenskapen, invända mot överföringar av ägarskap och mot beviljande av exklusiva eller icke exklusiva licenser till tredje part som är etablerad i ett tredjeland som inte deltar i Euratomprogrammet, om kommissionen anser att beviljandet eller överföringen inte är förenliga med målet att utveckla konkurrenskraften inom unionens ekonomi eller inte är förenliga med etiska principer eller säkerhetsöverväganden. "Säkerhetsöverväganden" ska inbegripa medlemsstaternas försvarsintressen i den mening som avses i artikel 24 i fördraget.
Genom undantag från artikel 46.1 första stycket i förordning (EU) nr 1290/2013 ska gemenskapen och dess gemensamma företag, i syfte att utveckla, genomföra och övervaka gemenskapens politik och program eller skyldigheter till följd av internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer, ha tillgång till resultaten från en deltagare som erhållit ett finansiellt bidrag från gemenskapen. Denna rätt till tillgång ska inbegripa rätten att tillåta att tredje part använder resultaten vid offentlig upphandling och rätten att bevilja underlicenser, och den ska endast gälla icke-kommersiell och icke-konkurrensmässig användning och ska beviljas utan ersättning.
3. Den garantifond för deltagare som inrättats genom förordning (EU) nr 1290/2013 ska ersätta och efterträda de garantifonder för deltagare som inrättats genom förordning (Euratom) nr 1908/2006 och förordning (Euratom) nr 139/2012.
Alla belopp från de garantifonder för deltagare som inrättats genom förordningarna (Euratom) nr 1908/2006 och (Euratom) nr 139/2012 ska från och med den 31 december 2013 överföras till deltagare i garantifonden som inrättats genom förordning (EU) nr 1290/2013. Deltagare i åtgärder som omfattas av beslut 2012/93/Euratom som undertecknar bidragsavtal efter den 31 december 2013 ska lämna sitt bidrag till garantifonden för deltagarna.
Artikel 8
Övergripande verksamheter
1. För att uppnå Euratomprogrammets mål och ta itu med utmaningar som är gemensamma för Euratomprogrammet och ramprogrammet Horisont 2020 kan verksamheter som är övergripande i förhållande till de indirekta åtgärder som anges i bilaga I och/eller som ingår i genomförandet av det särskilda programmet inom ramprogrammet Horisont 2020, vilket inrättades genom rådets beslut 2013/743/EU (21), beviljas finansiella bidrag från unionen.
2. De finansiella bidrag som avses i punkt 1 i denna artikel kan utgöras av en kombination av finansiella bidrag för indirekta åtgärder enligt artikel 4 i denna förordning och artikel 6 i förordning (EU) nr 1291/2013 och får genomföras med hjälp av en enda finansieringsmetod.
Artikel 9
Jämställdhet mellan kvinnor och män
Euratomprogrammet ska säkerställa ett effektivt främjande av jämställdhet mellan kvinnor och män, liksom av genusdimensionen, i forskningens och innovationens innehåll.
Artikel 10
Etiska principer
1. All forsknings- och innovationsverksamhet som utförs inom Euratomprogrammet ska uppfylla etiska principer samt tillämplig lagstiftning på nationell, unions- och internationell nivå, inbegripet Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, med tilläggsprotokoll.
Man ska särskilt beakta proportionalitetsprincipen, rätten till integritet, rätten till skydd av personuppgifter, rätten till fysisk och mental integritet för personer, rätten till icke-diskriminering och behovet att garantera en hög skyddsnivå för människors hälsa.
2. Forsknings- och innovationsverksamhet som utförs inom Euratomprogrammet ska uteslutande vara inriktad på civila tillämpningar.
Artikel 11
Arbetsprogram
1. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 12.3 anta arbetsprogram för genomförandet av indirekta åtgärder. Sådana arbetsprogram ska möjliggöra bottom-up-strategier för att uppfylla målen på ett innovativt sätt.
Arbetsprogrammen ska ange de viktigaste komponenterna för att genomföra åtgärderna i enlighet med budgetförordningen, inbegripet åtgärdernas detaljerade mål, dithörande finansiering och en tidtabell, liksom en flerårig strategi och strategiska riktlinjer för genomförandet under kommande år.
2. När det gäller direkta åtgärder ska kommissionen, i enlighet med beslut 96/282/Euratom, upprätta ett flerårigt arbetsprogram som i större detalj beskriver de mål och vetenskapliga och tekniska prioriteringar som anges i bilaga I, liksom en tidtabell för genomförandet.
Detta fleråriga arbetsprogram ska också beakta relevant forskningsverksamhet som bedrivs av medlemsstaterna, associerade länder samt europeiska och internationella organisationer. Det ska uppdateras vid behov.
3. Arbetsprogrammen som avses i punkterna 1 och 2 ska anpassas till det vetenskapliga, tekniska och innovationsmässiga läget på nationell, unions- och internationell nivå samt till relevant utveckling inom politik, marknad och samhälle. De ska uppdateras vid behov.
4. Arbetsprogrammen som avses i punkterna 1 och 2 ska innehålla ett avsnitt som anger de övergripande verksamheter som avses i artikel 8.
Artikel 12
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. Kommittén (22) ska sammanträda i två olika konstellationer, som ska behandla fissionsrelaterade respektive fusionsrelaterade aspekter av Euratomprogrammet.
3. När det hänvisas till denna punkt ska granskningsförfarandet enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
4. Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om, inom tidsfristen för att avge yttrandet, kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna så begär.
Artikel 13
Kommissionen ska regelbundet informera den kommitté som avses i artikel 12 om den allmänna utvecklingen i fråga om Euratomprogrammets genomförande, och ska i tid förse dem med information om alla indirekta åtgärder som föreslås eller finansieras genom Euratomprogrammet.
Artikel 14
Extern rådgivning och återkoppling från samhället
1. Vid genomförandet av Euratomprogrammet ska man beakta råd och synpunkter från, i förekommande fall,
a)
Euratoms vetenskapliga och tekniska kommitté i enlighet med artikel 134 i Euratomfördraget;
b)
av kommissionen upprättade oberoende rådgivande grupper med experter på hög nivå;
c)
strukturer för dialog som skapats genom internationella vetenskapliga och tekniska avtal;
d)
framåtblickande verksamhet;
e)
riktade offentliga samråd (inklusive, om så är lämpligt, regionala och nationella myndigheter eller intressenter); och
f)
öppna och interaktiva processer som säkerställer stöd till ansvarsfull forskning och innovation.
2. Man ska också fullt ut beakta de forsknings- och innovationsprogram som upprättats genom bl.a. europeiska teknikplattformar, gemensamma initiativ för programplanering och europeiska innovationspartnerskap.
KAPITEL II
Särskilda åtgärdsområden
Artikel 15
Små och medelstora företag
Särskild vikt ska läggas vid att säkerställa lämpligt deltagande av, och innovativa effekter för, små och medelstora företag och den privata sektorn i allmänhet i Euratomprogrammet. Kvantitativa och kvalitativa bedömningar av de små och medelstora företagens deltagande ska göras som en del i utvärderings- och övervakningsförfarandena.
Artikel 16
Offentlig-privata partnerskap och partnerskap mellan offentliga aktörer
För att nå målen i artikel 3 får särskilda verksamheter inom Euratomprogrammet genomföras av
a)
gemensamma företag som inrättats på grundval av kapitel 5 i fördraget,
b)
partnerskap mellan offentliga aktörer som bygger på stödsystemet med medfinansieringsåtgärder för program,
c)
sådana kontraktsbaserade offentlig-privata partnerskap som avses i artikel 25 i förordning (EU) nr 1291/2013.
Artikel 17
Internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer
1. Enheter som är etablerade i tredjeländer och internationella organisationer ska kunna delta i indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet på de villkor som anges i förordning (EU) nr 1290/2013. Undantag från den allmänna principen i detta hänseende anges i artikel 7 i den här förordningen. Internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer ska främjas inom Euratomprogrammet i syfte att
a)
stärka unionens spetskompetens och attraktionskraft inom forskning och innovation, liksom dess ekonomiska och industriella konkurrenskraft,
b)
effektivt ta itu med gemensamma samhällsutmaningar,
c)
stödja målen för unionens externa politik och utvecklingspolitik, som komplement till externa program och utvecklingsprogram. Synergier med unionens övriga politik ska eftersträvas.
2. Riktade åtgärder för att främja samarbete med särskilda tredjeländer eller grupper av tredjeländer ska genomföras på grundval av ett strategiskt tillvägagångssätt samt gemensamma intressen och prioriteringar och ömsesidig nytta, med beaktande av deras vetenskapliga och tekniska nivå och marknadsmöjligheter, samt den förväntade effekten.
Ömsesidig tillgång till program i tredjeländer bör uppmuntras. Samordning och synergieffekter med initiativ i medlemsstater och associerade länder ska främjas för att maximera effekten. Karaktären på samarbetet kan variera beroende på vilka partnerländer det gäller.
Prioriteringarna vid samarbete ska fastställas med hänsyn till utvecklingen av möjligheterna till samarbete med tredjeländer inom ramen för unionens politik och en rättvis och jämlik behandling av immateriella rättigheter.
Artikel 18
Information, kommunikation, utnyttjande och spridning
1. Vid genomförandet av Euratomprogrammet ska spridnings- och kommunikationsverksamhet anses utgöra en integrerad del av de åtgärder som får stöd genom Euratomprogrammet.
2. Kommunikationsverksamhet kan inbegripa följande:
a)
Initiativ som syftar till att öka medvetenheten om och underlätta tillgången till finansiering genom Euratomprogrammet, särskilt för sådana regioner eller typer av deltagare som deltar i relativt låg grad.
b)
Riktat stöd till projekt och konsortier för att ge dem tillgång till nödvändig kompetens för att optimera kommunikation, utnyttjande och spridning av resultat.
c)
Initiativ för att främja dialog och debatt om vetenskapliga, tekniska och innovationsrelaterade frågor med allmänheten, och för att dra nytta av sociala medier och andra innovativa tekniker och metoder.
d)
Information om unionens politiska prioriteringar, förutsatt att de är kopplade till målen för denna förordning, i synnerhet ska kommissionen förse medlemsstaterna med läglig och grundlig information.
3. Om inte annat följer av fördraget och annan relevant unionslagstiftning, får spridningsverksamhet inbegripa följande:
a)
Åtgärder som samlar resultat från flera olika projekt, inbegripet sådana som får finansieras från andra källor, för att tillhandahålla användarvänliga databaser och rapporter som sammanfattar de viktigaste resultaten.
b)
Spridning av resultat till beslutsfattare, inbegripet standardiseringsorgan, för att främja relevanta organs användning av policyrelevanta resultat på internationell, unions-, nationell och regional nivå.
KAPITEL III
Kontroll
Artikel 19
Kontroll och revision
1. Det kontrollsystem som inrättats för genomförande av denna förordning ska utformas så att man kan vara rimligt säker på att åstadkomma en lämplig riskhantering när det gäller operationernas ändamålsenlighet och effektivitet, liksom de underliggande transaktionernas lagenlighet och korrekthet, med beaktande av programmens fleråriga karaktär och typen av betalningar som berörs.
2. Kontrollsystemet ska säkerställa en lämplig balans mellan förtroende och kontroll, med hänsyn till administrativa och andra kostnader för kontroller på alla nivåer, särskilt för deltagare, så att Euratomprogrammets mål kan uppnås och de främsta spetsforskarna och mest innovativa företagen kan lockas att delta i programmet.
3. Revisionsstrategin för utgifter inom de indirekta åtgärderna inom Euratomprogrammet ingår i kontrollsystemet och ska baseras på redovisningsrevisionen av ett representativt urval av utgifter från hela programmet. Ett sådant representativt urval ska kompletteras av ett urval som baseras på en uppskattning av de risker som är förknippade med utgifterna.
För att minimera revisionsbördan för deltagarna ska revision av utgifter i de indirekta åtgärderna inom Euratomprogrammet göras på ett enhetligt sätt och i enlighet med principerna om ekonomi, effektivitet och ändamålsenlighet.
Artikel 20
Skyddet av unionens finansiella intressen
1. Kommissionen ska se till att unionens ekonomiska intressen skyddas vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt den här förordningen, genom förebyggande åtgärder mot bedrägeri, korruption och annan olaglig verksamhet, genom effektiva kontroller och, om oriktigheter upptäcks, genom återkrav av felaktigt utbetalda medel samt vid behov genom effektiva, proportionella och avskräckande administrativa och ekonomiska påföljder.
2. Kommissionen eller dess företrädare och revisionsrätten ska ha rätt att utföra granskningar av handlingar och kontroller på plats hos alla stödmottagare, uppdragstagare och underleverantörer som erhållit EU-finansiering enligt denna förordning.
Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 får kommissionens granskningar utföras upp till två år efter slutbetalningen.
3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får göra utredningar, däribland kontroller och inspektioner på plats i enlighet med bestämmelserna och förfarandena i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 833/2013 (23) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 (24), i syfte att fastställa om det har förekommit bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet som påverkar unionens ekonomiska intressen i samband med bidragsavtal, bidragsbeslut eller avtal som finansieras enligt Euratomprogrammet.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3 ska samarbetsavtal med tredje-länder eller med internationella organisationer, avtal, bidragsavtal och bidragsbeslut som ingås med tillämpning av denna förordning innehålla bestämmelser som uttryckligen ger kommissionen, revisionsrätten och Olaf befogenhet att utföra sådana revisioner och utredningar i överensstämmelse med sina respektive befogenheter.
KAPITEL IV
Övervakning och utvärdering
Artikel 21
Övervakning
1. Kommissionen ska varje år övervaka Euratomprogrammets genomförande, inbegripet dess utveckling och resultat. Kommissionen ska förse den kommitté som avses i artikel 12 med information om detta.
2. Kommissionen ska rapportera och offentliggöra resultaten av övervakningen som avses i punkt 1.
Artikel 22
Utvärdering
1. Utvärderingar ska utföras i tillräckligt god tid för att kunna användas i beslutsprocessen.
Kommissionen ska med bistånd av oberoende experter, som valts ut på grundval av ett öppet förfarande, senast den 31 maj 2017 göra en interimsutvärdering av Euratoms sjunde ramprogram med avseende på vad som åstadkommits i fråga om resultat och framsteg mot effekter, målen för varje åtgärd och åtgärdernas fortsatta relevans, effektivitet och utnyttjande av resurser, utrymme för ytterligare förenklingar samt europeiskt mervärde; härvid ska beaktas den efterhandsutvärdering av Euratoms sjunde ramprogram upprättat genom beslut 2006/970/Euratom och Euratomprogrammet (2012-2013) upprättat genom beslut 2012/93/Euratom som ska slutföras före utgången av 2015. Utvärderingen ska även beakta åtgärdernas bidrag till unionens prioriteringar för smart och hållbar tillväxt för alla, resultaten på de långsiktiga effekterna av tidigare åtgärder och graden av synergi och interaktion med andra av unionens finansieringsprogram, inbegripet strukturfonderna.
Kommissionen ska med bistånd av oberoende experter, som valts ut på grundval av ett öppet förfarande, senast den 31 december 2022 göra en efterhandsutvärdering av Euratomprogrammet. Denna utvärdering ska omfatta motiven för åtgärderna, deras genomförande och resultat samt deras långsiktiga effekter och hållbarhet och ligga till grund för ett beslut om en eventuell förlängning, ändring eller upphävande av en efterföljande åtgärd.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska direkta och indirekta åtgärder inom Euratomprogrammet bli föremål för separata utvärderingar.
3. De utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2 ska bedöma utvecklingen mot de mål som anges i artikel 3 med beaktande av de relevanta resultatindikatorer som anges i bilaga II.
4. När så är lämpligt ska medlemsstaterna förse kommissionen med uppgifter och information som krävs, om sådana finns tillgängliga, för kontroll och utvärdering av de berörda åtgärderna.
5. Kommissionen ska meddela slutsatserna av de utvärderingar som avses i punkterna 1 och 2, tillsammans med sina egna iakttagelser, till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.
AVDELNING III
SLUTBESTÄMMELSER OCH ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
Artikel 23
Upphävande och övergångsbestämmelser
1. Rådets beslut av den 16 december 1980 om inrättande av en rådgivande kommitté för fusionsprogrammet, rådets beslut 84/338/Euratom, EKSG, EEG, beslut 2006/970/Euratom, beslut 2006/976/Euratom, beslut 2006/977/Euratom, förordning (Euratom) nr 1908/2006, beslut 2012/93/Euratom, förordning (Euratom) nr 139/2012, beslut 2012/94/Euratom och beslut 2012/95/Euratom ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014.
2. Verksamhet som omfattas av gemenskapens finansiella bidrag inom program som fastställts genom de beslut som avses i punkt 1 och motsvarande finansiella åtaganden ska fortsätta att regleras av de regler som gäller för dessa program till dess att de har slutförts.
3. Det finansiella anslag som avses i artikel 4 får också omfatta de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för övergången mellan Euratomprogrammet och de åtgärder som antagits enligt beslut 2012/93/Euratom, beslut 2012/94/Euratom och beslut 2012/95/Euratom.
4. För att säkerställa kontinuiteten för gemenskapsstödet till fusionsforskning ska de utgifter som mottagare av medel från den medfinansieringsåtgärd för programmet som avses i bilaga I punkt i ådrar sig från och med den 1 januari 2014 berättiga till gemenskapsstöd
Artikel 24
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 16 december 2013.


Input:
VERORDENING (EU) 2015/174 VAN DE COMMISSIE
van 5 februari 2015
tot wijziging en rectificatie van Verordening (EU) nr. 10/2011 betreffende materialen en voorwerpen van kunststof, bestemd om met levensmiddelen in contact te komen
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1935/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 27 oktober 2004 inzake materialen en voorwerpen bestemd om met levensmiddelen in contact te komen en houdende intrekking van de Richtlijnen 80/590/EEG en 89/109/EEG (1), en met name artikel 5, lid 1, onder a) tot en met e), artikel 11, lid 3, en artikel 12, lid 6,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 van de Commissie (2) bevat een Unielijst van toegelaten stoffen die voor de vervaardiging van materialen en voorwerpen van kunststof mogen worden gebruikt (hierna „de Unielijst” genoemd).
(2)
Wijnsteenzuur (FCM-stofnummer 161) werd in 1991 door het Wetenschappelijk Comité voor de menselijke voeding (hierna „het WCMV” genoemd) beoordeeld (3). Het WCMV bracht alleen een gunstig advies uit voor de natuurlijk voorkomende vorm van wijnsteenzuur (L-(+)-wijnsteenzuur). Het sloot uitdrukkelijk de DL-vorm van wijnsteenzuur uit. Uit de WCMV-beoordeling volgde dat alleen L-(+)-wijnsteenzuur geen gevaar voor de menselijke gezondheid inhoudt, terwijl dit niet voor alle overige vormen van die stof is aangetoond. Daarom dient uit de naam van de in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 opgenomen stofnaam duidelijk te blijken dat daar alleen L-(+)-wijnsteenzuur wordt bedoeld. Bijgevolg dient de naam van FCM-stofnummer 161 overeenkomstig te worden gewijzigd.
(3)
De Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (hierna „de Autoriteit” genoemd) bracht een advies uit met een herevaluatie van de toelaatbare dagelijkse inname (hierna „TDI” genoemd) van fenol (4). Fenol (FCM-stofnummer 241) is in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 opgenomen als een uitgangsstof. De algemene specifieke migratielimiet (hierna „SML” genoemd) van 60 mg/kg die in artikel 11, lid 2, van Verordening (EU) nr. 10/2011 is vastgesteld, geldt voor die stof. Bij de herevaluatie van fenol heeft de Autoriteit de TDI teruggebracht van 1,5 mg/kg lichaamsgewicht/dag naar 0,5 mg/kg lichaamsgewicht/dag. De Autoriteit constateerde dat de blootstelling als gevolg van alle bronnen boven de TDI lag, terwijl de blootstelling als gevolg van materialen die met levensmiddelen in contact komen, waarschijnlijk binnen de bandbreedte van de TDI lag. Naast de TDI dient een allocatiefactor van 10 % voor de blootstelling als gevolg van met levensmiddelen in contact komende materialen te worden gehanteerd om een voldoende vermindering van de fenolblootstelling te bereiken. Bij de vaststelling van de migratielimiet wordt uitgegaan van de conventionele aanname dat een persoon van 60 kg lichaamsgewicht dagelijks 1 kg levensmiddel tot zich neemt. Bijgevolg dient, op basis van de TDI, van de allocatiefactor en van de aanname met betrekking tot de blootstelling, voor fenol een SML van 3 mg/kg te worden vastgesteld om te verzekeren dat fenol de menselijke gezondheid niet in gevaar brengt.
(4)
1,4-butaandiolformal (FCM-stofnummer 344) werd in 2000 door het WCMV beoordeeld (5). Het WCMV concludeerde dat een SML van 0,05 mg/kg voor deze stof diende te worden bepaald. In kolom 8 van tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 is verkeerdelijk aangegeven dat de stof niet in aantoonbare hoeveelheden mag migreren, hetgeen dus dient te worden gecorrigeerd.
(5)
Het WCMV stelde voor om het restgehalte van de stof 1,4-butaandiolformal (FCM-stofnummer 344) in het materiaal te bepalen in plaats van de naleving van de SML te controleren, omdat er geen geschikte methode voorhanden was om de stof in levensmiddelen of levensmiddelensimulanten te bepalen. Thans zijn geschikte methoden beschikbaar om de stof in levensmiddelen of levensmiddelensimulanten te bepalen. Bijgevolg dient de controle op de naleving door het bepalen van het restgehalte te worden vervangen door migratietesten. 1,4-butaandiolformal kan in contact met levensmiddelen of levensmiddelensimulaten hydrolyseren tot 1,4-butaandiol (FCM-stofnummer 254) en formaldehyde (FCM-stofnummer 98). Bijgevolg mogen de totale SML's die voor deze stoffen zijn vastgesteld, niet worden overschreden. Daardoor dient 1,4-butaandiolformal te worden toegevoegd aan groepsbeperkingen 15 en 30. Omdat hydrolyse alleen in bepaalde gevallen optreedt, dienen in tabel 3 regels te worden toegevoegd wanneer controle op de naleving van deze groepsbeperkingen vereist is.
(6)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (6) over een mogelijke uitbreiding van het gebruik van uitgangsstof 1,4:3,6-dianhydrosorbitol (FCM-stofnummer 364) naar het gebruik als comonomeer voor de productie van polyesters, indien gebruikt in een concentratie tot 40 mol % van de diol-component in combinatie met ethyleenglycol en/of 1,4-bis(hydroxymethyl)cyclohexaan, en indien polyesters uit 1,4:3,6-dianhydrosorbitol samen met 1,4-bis(hydroxymethyl)cyclohexaan niet worden gebruikt in contact met levensmiddelen met een alcoholgehalte van meer dan 15 %. De uitbreiding van het gebruik van de stof naar de nieuwe specificaties houdt geen gevaar in voor de menselijke gezondheid indien die voorwaarden worden nageleefd. Bijgevolg dient de toelating van FCM-stofnummer 364 te worden gewijzigd zodat deze de bijkomende specificaties omvat.
(7)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (7) over een mogelijke uitbreiding van het gebruik van de stof kaolien (FCM-stofnummer 410) tot deeltjes in nanovorm met een dikte van minder dan 100 nm en in een verhouding tot 12 % verwerkt in ethylvinylalcohol-(EVOH) copolymeren. De uitbreiding van het gebruik van de stof naar de nieuwe specificatie houdt geen gevaar in voor de menselijke gezondheid indien die voorwaarden worden nageleefd. Bijgevolg dient de toelating van FCM-stofnummer 410 te worden gewijzigd zodat deze een specificatie en beperking over deeltjesgrootte bevatten.
(8)
De Unielijst bevat een stof met de naam „houtskool, geactiveerd” (FCM-stofnummer 713, CAS-nr. 64365-11-3). Op de markt wordt ook een andere stof gebruikt, met de naam „actieve kool” (CAS-nr. 7440-44-0). In de praktijk zijn deze beide stoffen identiek, en worden de beide benamingen door elkaar gebruikt en zijn zij synoniem. Bijgevolg dient te worden duidelijk gemaakt dat het bij FCM-stofnummer 713 gaat om de stof met de naam „houtskool, geactiveerd” en dat deze voor beide CAS-nummers geldt. De toelating van FCM-stofnummer 713 dient bijgevolg te worden gewijzigd door de toevoeging van het CAS-nummer voor actieve kool.
(9)
Op basis van nieuwe toxicologische gegevens heeft de Autoriteit een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (8), waardoor de migratielimiet voor het additief 1,3,5-tris(2,2-dimethylpropaanamido)benzeen (FCM-stofnummer 784) mag worden opgetrokken tot 5 mg/kg levensmiddel. Bijgevolg dient de toelating van FCM-stofnummer 784 overeenkomstig te worden gewijzigd.
(10)
De beperking die is vastgesteld voor polyethyleenglycol(EO = 1-50)ethers van onvertakte en vertakte primaire (C8-C22)-alcoholen (FCM-stofnummer 799), verwijst naar de zuiverheidscriteria die in Richtlijn 2008/84/EG van de Commissie (9) voor ethyleenoxide zijn vastgesteld. Die richtlijn is ingetrokken door Verordening (EU) nr. 231/2012 van de Commissie (10) waarin zuiverheidseisen voor bepaalde levensmiddelenadditieven worden vastgesteld en voor die additieven een maximumgehalte ethyleenoxide wordt bepaald. Dat maximum dient ook te gelden voor stoffen met FCM-stofnummer 799.
(11)
De groep stoffen „vetzuren (C8-C22), esters met pentaerytritol” (FCM-stofnummer 880) is in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 opgenomen met CAS-nr. 85116-93-4. Dit CAS-nummer verwijst alleen naar een subgroep van FCM-stofnummer 880 en is daarom niet passend. Voor de groep met FCM-stofnummer 880 is geen CAS-nummer bepaald. Bijgevolg dient de vermelding van FCM-stofnummer 880 in tabel 1 van bijlage I te worden gewijzigd door het CAS-nummer te schrappen.
(12)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (11) over de mogelijke uitbreiding van het gebruik van de stof 2,2,4,4-tetramethylcyclobutaan-1,3-diol (FCM-stofnummer 881) naar toepassingen voor eenmalig gebruik. De conclusie van het advies was dat voor toepassingen voor eenmalig gebruik de stof geen veiligheidsrisico inhoudt indien deze als comonomeer wordt gebruikt bij de productie van polyesters in een concentratie tot 35 mol % van de diol-component, in contact met alle soorten levensmiddelen niet zijnde gedistilleerd en zeer vette levensmiddelen bij simulaties met levensmiddelensimulant D2 (plantaardige olie) voor langdurige opslag bij kamertemperatuur of lager en heet afvullen. In haar beoordeling hield de Autoriteit alleen rekening met migratietesten met 10 % ethanol en 3 % azijnzuur als basis voor een volledige beoordeling. Bijgevolg dient de uitbreiding van het gebruik evenmin levensmiddelen te omvatten met een alcoholgehalte van meer dan 10 %. Bijgevolg houdt het gebruik van deze stof, indien het toegelaten gebruik van deze stof overeenkomstig wordt verruimd en de nieuwe specificaties omvat, geen gevaar in voor de menselijke gezondheid. Bijgevolg dient de toelating van FCM-stofnummer 881 overeenkomstig te worden gewijzigd.
(13)
De Autoriteit heeft een wetenschappelijk advies uitgebracht (12) over het gebruik van drie nieuwe stoffen in nanovorm, (butadieen, ethylacrylaat, methylmethacrylaat, styreen)copolymeer vernet met divinylbenzeen (FCM-stofnummer 859), (butadieen, ethylacrylaat, methylmethacrylaat, styreen)copolymeer niet-vernet (FCM-stofnummer 998) en (butadieen, ethylacrylaat, methylmethacrylaat, styreen)copolymeer vernet met 1,3-butaandioldimethacrylaat (FCM-stofnummer 1043). De Autoriteit heeft geen veiligheidsbezwaren ingeval die stoffen worden gebruikt bij een maximaal gecombineerd gewichtspercentage van 10 % m/m in polyvinylchloride zonder weekmakers in contact met alle soorten levensmiddelen bij kamertemperatuur of lager, ook voor langdurige opslag, en wanneer afzonderlijk gebruikt of in combinatie als additieven, en wanneer de diameter van de deeltjes meer dan 20 nm bedraagt en bij ten minste 95 % daarvan de diameter meer dan 40 nm bedraagt. Bijgevolg houdt het gebruik van die stoffen geen gevaar in voor de menselijke gezondheid wanneer deze in overeenstemming met die specificaties worden gebruikt, en dienen deze stoffen daarom in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 te worden opgenomen.
(14)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (13) over het gebruik van het nieuwe polymerisatiehulpmiddel 2H-perfluoro-[(5,8,11,14-tetramethyl)-tetraethyleenglycol ethyl propyl ether] (FCM-stofnummer 903). Die stof dient alleen te worden gebruikt als polymerisatiehulpmiddel bij de polymerisatie van fluorpolymeren. Bij dat precies dienen de in het advies beschreven sinter- of verwerkingsvoorwaarden te worden toegepast. Het gebruik van die stof houdt geen gevaar in voor de menselijke gezondheid wanneer deze in overeenstemming met die specificaties wordt gebruikt, en deze stof dient in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 te worden toegevoegd.
(15)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (14) over het gebruik van het nieuwe additief ethyleen-vinylacetaat copolymeerwas (FCM-stofnummer 969), mits de stof alleen als additief to 20 % m/m in polyolefine materialen en voorwerpen wordt gebruikt en de migratie van de oligomere fractie met lage molecuulmassa van minder dan 1 000 Da niet meer dan 5 mg/kg levensmiddel bedraagt. Het gebruik van die stof houdt geen gevaar in voor de menselijke gezondheid wanneer deze in overeenstemming met die specificaties wordt gebruikt, en deze stof dient in tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 te worden toegevoegd.
(16)
De Autoriteit heeft een gunstig wetenschappelijk advies uitgebracht (15) over het gebruik van het nieuwe additief polyglycerol (FCM-stofnummer 1017). De conclusie van het advies was dat de stof geen veiligheidsrisico's inhoudt indien zij wordt gebruikt als weekmaker in een maximale gebruiksconcentratie van 6,5 % m/m in polymeermengsels van alifatisch-aromatische polyesters. Aangezien de stof volgens het advies een van nature voorkomend hydrolyseproduct is van een toegelaten levensmiddelenadditief (E 475) met toegestane gebruiksconcentraties tot 10 g/kg levensmiddel, mag worden geconcludeerd dat de stof geen veiligheidsrisico oplevert wanneer de migratie boven de algemene SML van artikel 11, lid 2, van Verordening (EU) nr. 10/2011 blijft. De Autoriteit kwam tot die conclusie mede op basis van het feit dat de stof niet zou ontleden bij de verwerking ervan in materialen van kunststof. Daarom zou het gebruik van de stof geen gevaar inhouden voor de menselijke gezondheid indien de algemene SML in acht wordt genomen en wordt vermeden dat de stof tijdens de verwerking ontleedt. Bijgevolg dient dit additief te worden toegevoegd in tabel 1 van bijlage I van Verordening (EU) nr. 10/2011, met een bijkomende specificatie die ontleding ervan bij verwerking moet voorkomen.
(17)
Het mengsel „polyethyleenglycol (EO = 2-6) monoalkyl (C16-C18) ethers” (FCM-stofnummer 725) is een subgroep van het mengsel „polyethyleenglycol (EO = 1-50) ethers van onvertakte en vertakte primaire (C8-C22) alcoholen” (FCM-stofnummer 799). De SML en andere beperkingen voor FCM-stofnummer 799 zijn gebaseerd op een recentere wetenschappelijke beoordeling (16). De vermelding voor FCM-stofnummer 725 valt onder de vermelding FCM-stofnummer 799 en dient bijgevolg te worden geschrapt uit tabel 1 van bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011.
(18)
Om de administratieve last voor de exploitanten van bedrijven te beperken dienen materialen en voorwerpen van kunststof die wettelijk in de handel zijn gebracht op grond van de vereisten in Verordening (EU) nr. 10/2011 vóór de inwerkingtreding van die verordening en die niet aan deze verordening voldoen, tot en met 26 februari 2016 in de handel te kunnen worden gebracht. Zij dienen in de handel te kunnen blijven totdat de voorraden zijn uitgeput.
(19)
Verordening (EU) nr. 10/2011 dient derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(20)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor planten, dieren, levensmiddelen en diervoeders,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage I bij Verordening (EU) nr. 10/2011 wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze verordening.
Artikel 2
Materialen en voorwerpen van kunststof die aan de vereisten van Verordening (EU) nr. 10/2011 voldoen zoals van toepassing vóór 26 februari 2015 kunnen tot en met 26 februari 2016 in de handel worden gebracht. Die materialen en voorwerpen van kunststof mogen in de handel blijven totdat de voorraden zijn uitgeput.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 5 februari 2015.


Input:
32013R0072
L 026/9
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.01.2013.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 72/2013
od 25. siječnja 2013.
o izmjeni uredaba (EZ) br. 180/2008 i (EZ) br. 737/2008 u vezi s razdobljem trajanja imenovanja određenih laboratorija kao referentnih laboratorija EU-a
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/88/EZ od 24. listopada 2006. o zahtjevima zdravlja životinja koji se primjenjuju na životinje akvakulture i njihove proizvode te o sprečavanju i kontroli određenih bolesti akvatičnih životinja (1), a posebno njezin članak 55. stavak 1.,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2009/156/EZ od 30. studenoga 2006. o zahtjevima zdravlja životinja kojima se uređuje premještanje i uvoz kopitara iz trećih zemalja (2), a posebno njezin članak 19. točku (d),
budući da:
(1)
Uredbom Komisije (EZ) br. 180/2008 od 28. veljače 2008. o referentnom laboratoriju Zajednice za bolesti kopitara, osim konjske kuge, i o izmjeni Priloga VII. Uredbi (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), Komisija je imenovala ANSES s njegovim laboratorijima za zdravlje životinja i bolesti kopitara, Francuska, kao referentni laboratorij EU-a za bolesti kopitara, osim konjske kuge, u razdoblju od pet godina od 1. srpnja 2008. te utvrdila njegove zadaće, dužnosti i postupke vezano uz suradnju s laboratorijima odgovornima za dijagnosticiranje zaraznih bolesti kopitara u državama članicama.
(2)
Uredbom Komisije (EZ) br. 737/2008 od 28. srpnja 2008. o određivanju referentnih laboratorija Zajednice za bolesti rakova, bjesnoću i tuberkulozu goveda, o utvrđivanju dodatnih odgovornosti i zadataka referentnih laboratorija Zajednice za bjesnoću i tuberkulozu goveda te o izmjeni Priloga VII. Uredbi (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (4), Komisija je imenovala Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (Cefas), Weymouth Laboratory (Centar za okoliš, ribarstvo i znanost o akvakulturi), Ujedinjena Kraljevina, kao referentni laboratorij EU-a za bolesti rakova u razdoblju od pet godina od 1. srpnja 2008.
(3)
Da bi se osigurala visoka kvaliteta i ujednačenost analitičkih i dijagnostičkih rezultata u Uniji, važno je da imenovani referentni laboratoriji EU-a za bolesti kopitara, osim konjske kuge, i za bolesti rakova nastave provoditi svoje aktivnosti u razdoblju od daljnjih pet godina.
(4)
Razdoblje na koje su ti laboratoriji imenovani kao referentni laboratoriji EU-a potrebno je produljiti.
(5)
Nakon stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, laboratoriji na popisu u Uredbi (EZ) br. 737/2008 koji su prethodno nazivani „referentni laboratoriji Zajednice” sada se trebaju nazivati „referentni laboratoriji Europske unije (EU-a)”.
(6)
Zato je potrebno izmijeniti Uredbe (EZ) br. 180/2008 i (EZ) br. 737/2008.
(7)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 1. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 180/2008, datum „30. lipnja 2013.” zamjenjuje se sljedećim: „30. lipnja 2018.”.
Članak 2.
Članak 1. Uredbe (EZ) br. 737/2008 zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 1.
Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (Cefas), Weymouth Laboratory, Ujedinjena Kraljevina, ovim se imenuje Referentnim laboratorijem EU-a za bolesti rakova od 1. srpnja 2008. do 30. lipnja 2018.”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 25. siječnja 2013.


Input:
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 168/2014
(2014. gada 21. februāris),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 555/2008 attiecībā uz ziņošanu par dalībvalstu atbalsta programmām un attiecībā uz to novērtējumu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 54. panta c) punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas Regulas (EK) Nr. 555/2008 (2) 35. pantā ir paredzēti sīki izstrādāti noteikumi par to, kā īstenojams Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (3) 188.a panta 5. un 6. punkts attiecībā uz ziņošanu par dalībvalstu atbalsta programmām vīna nozarē un šo programmu novērtējumu. No 2014. gada 1. janvāra Regula (EK) Nr. 1234/2007 ir atcelta un aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013.
(2)
Regulā (ES) Nr. 1308/2013 nav iekļauts noteikums par dalībvalstu atbalsta programmu paziņošanu un novērtējumu, kas savukārt bija paredzēts Regulas (EK) Nr. 1234/2007 188.a panta 5. un 6. punktā, bet Komisija tiek pilnvarota ar īstenošanas aktiem pieņemt pasākumus šajā sakarā. Tāpēc Regulas (EK) Nr. 555/2008 35. pants būtu jāpielāgo.
(3)
Tāpēc Regula (EK) Nr. 555/2008 būtu attiecīgi jāgroza.
(4)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 555/2008 35. pantu groza šādi:
1)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Ik gadu dalībvalstis līdz 1. martam iesniedz Komisijai ziņojumu par to pasākumu īstenošanu iepriekšējā finanšu gadā, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (4) II daļas I sadaļas II nodaļas 4. iedaļā minētajās dalībvalstu atbalsta programmās.
Šajos ziņojumos uzskaita un apraksta pasākumus, kuriem šīs atbalsta programmas satvarā piešķirta Savienības palīdzība.
Šos ziņojumus dalībvalstis iesniedz Komisijai šīs regulas V un VI pielikumā norādītajā formātā. Attiecīgajās tabulās ietvertā informācija tiek norādīta par katru gadu par atbalsta programmas pasākumiem:
a)
programmu plānošanas periodā jau radušos izdevumu saraksts pa finanšu gadiem, kas nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt dalībvalstij noteikto Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VI pielikumā norādīto budžeta apjomu;
b)
atbalsta prognozes turpmākajiem finanšu gadiem līdz paredzētā atbalsta programmas īstenošanas perioda beigām, nepārsniedzot dalībvalstij noteikto Regulas (ES) Nr. 1308/2013 VI pielikumā norādīto budžeta apjomu un nodrošinot saskaņotību ar pēdējo atjauninājumu, kas iesūtīts saskaņā ar šīs regulas 3. pantu.
2)
panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Dalībvalstis līdz 2014. gada 1. martam un otrreiz līdz 2017. gada 1. martam iesniedz Komisijai atbalsta programmu izmaksu un ieguvumu novērtējumu, kā arī norāda, kā palielināt programmu efektivitāti.
Šos novērtējumus dalībvalstis iesniedz Komisijai šīs regulas V un VI pielikumā norādītajā formātā. Turklāt secinājumiem pievieno šādus punktus:
-
:
C1.
:
Atbalsta programmas izmaksu un ieguvumu novērtējums,
-
:
C2.
:
Atbalsta programmas efektivitātes uzlabošanas veidi.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2014. gada 21. februārī


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 925/2012 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 8ης Οκτωβρίου 2012
για καταχώριση ονομασίας στο μητρώο των προστατευόμενων ονομασιών προέλευσης και των προστατευόμενων γεωγραφικών ενδείξεων [Pimiento de Fresno-Benavente (ΠΓΕ)]
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 510/2006 του Συμβουλίου, της 20ής Μαρτίου 2006, για την προστασία των γεωγραφικών ενδείξεων και των ονομασιών προέλευσης των γεωργικών προϊόντων και των τροφίμων (1), και ιδίως το άρθρο 7 παράγραφος 4 πρώτο εδάφιο,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Σύμφωνα με το άρθρο 6 παράγραφος 2 πρώτο εδάφιο του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 510/2006, η αίτηση που υπέβαλε η Ισπανία για την καταχώριση της ονομασίας «Pimiento de Fresno-Benavente» δημοσιεύθηκε στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης (2).
(2)
Δεδομένου ότι δεν έχει κοινοποιηθεί στην Επιτροπή καμία δήλωση ένστασης, σύμφωνα με το άρθρο 7 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 510/2006, η εν λόγω ονομασία πρέπει να καταχωριστεί,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Καταχωρίζεται η ονομασία που αναφέρεται στο παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την εικοστή ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 8 Οκτωβρίου 2012.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 565/2013,
annettu 18 päivänä kesäkuuta 2013,
asetusten (EY) N:o 1731/2006, (EY) N:o 273/2008, (EY) N:o 566/2008, (EY) N:o 867/2008 ja (EY) N:o 606/2009 sekä täytäntöönpanoasetusten (EU) N:o 543/2011 ja (EU) N:o 1333/2011 muuttamisesta maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn ilmoitusvelvoitteiden osalta ja asetuksen (EY) N:o 491/2007 kumoamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 192 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhteisen markkinajärjestelyn, suorien tukien järjestelmän, maataloustuotteiden menekinedistämisen ja syrjäisimpiin alueisiin ja Egeanmeren pieniin saariin sovellettavien järjestelyjen täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen ja asiakirjojen tiedoksiantamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 31 päivänä elokuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 792/2009 (2) vahvistetaan jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen ja asiakirjojen tiedoksiantamista koskevat yhteiset säännöt. Kyseiset säännöt koskevat erityisesti jäsenvaltioiden velvollisuutta käyttää komission niiden käyttöön asettamia tietojärjestelmiä ja tietojen lähettämiseen valtuutettujen viranomaisten tai henkilöiden käyttöoikeuksien validoimista. Lisäksi asetuksessa (EY) N:o 792/2009 vahvistetaan tietojärjestelmiin sovellettavat yleiset periaatteet, jotta asiakirjojen aitous, eheys ja luettavuus voidaan varmistaa kaikkina aikoina, sekä säädetään henkilötietojen suojaamisesta. Velvoitteesta käyttää näitä tietojärjestelmiä on säädettävä kaikissa asetuksissa, joissa vahvistetaan erityinen ilmoitusvelvoite.
(2)
Komissio on kehittänyt tietojärjestelmän, jolla se pystyy hallinnoimaan asiakirjoja ja menettelyjä sähköisesti omissa sisäisissä menettelyissään sekä tehdessään yhteistyötä yhteisen maatalouspolitiikan toteuttamiseen osallistuvien viranomaisten kanssa.
(3)
Useat ilmoitusvelvoitteet voidaan täyttää kyseisen tietojärjestelmän avulla, erityisesti ne, joista säädetään tiettyjen naudanlihasäilykkeiden vientituen soveltamista koskevista erityisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä marraskuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1731/2006 (3), neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maidon ja maitotuotteiden analysointi- ja laadunarviointimenetelmien osalta 5 päivänä maaliskuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 273/2008 (4), neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä enintään 12 kuukauden ikäisistä nautaeläimistä peräisin olevan lihan kaupan pitämisen osalta 18 päivänä kesäkuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 566/2008 (5), neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä oliivialan toimijaorganisaatioiden sekä niiden toimintaohjelmien ja rahoituksen osalta 3 päivänä syyskuuta 2008 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 867/2008 (6), neuvoston asetuksen (EY) N:o 479/2008 yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä rypäletuoteluokkien sekä viininvalmistusmenetelmien ja niiden rajoitusten osalta 10 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 606/2009 (7) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetussa komission täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 (8).
(4)
Tehokkaan hallinnon vuoksi ja kokemukset huomioon ottaen joitakin ilmoituksia olisi yksinkertaistettava, täsmennettävä tai poistettava.
(5)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1947/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä siemenalan tietojen toimittamisen osalta 3 päivänä toukokuuta 2007 annettu komission asetus (EY) N:o 491/2007 (9) kattaa ainoastaan ilmoituksia, jotka eivät ole enää hyödyllisiä, koska tiettyjen siemenlajien erityistuki on päättynyt.
(6)
Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 135 artiklassa säädetään tavanomaisten markkinapäivien ilmoittamisesta edustavilla markkinoilla. Koska sähköisen ilmoitusjärjestelmän avulla hinnat voidaan ilmoittaa päivittäin, tavanomaisia markkinapäiviä ei ole enää tarpeen ilmoittaa.
(7)
Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1333/2011 (10) 9 artiklassa säädetään velvoitteesta ilmoittaa komissiolle luettelo toimijoista, jotka pitävät kaupan banaaneja ja joille on myönnetty vapautus kaupan pitämistä koskevien vaatimusten mukaisuustarkastuksista. Tämä ilmoitus ei ole osoittautunut hyödylliseksi kyseisten kaupan pitämistä koskevien vaatimusten mukaisuuden varmistamisessa banaanialalla. Se olisi siksi poistettava.
(8)
Sen vuoksi asetuksia (EY) N:o 1731/2006, (EY) N:o 273/2008, (EY) N:o 566/2008, (EY) N:o 867/2008 ja (EY) N:o 606/2009 sekä täytäntöönpanoasetuksia (EU) N:o 543/2011 ja (EU) N:o 1333/2011 olisi muutettava. Asetus (EY) N:o 491/2007 olisi kumottava.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1731/2006 5 artikla seuraavasti:
”5 artikla
Lisävalvontatoimenpiteet
1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä säilykkeiden valmistuksen valvontaa koskevat yksityiskohtaisemmat toimenpiteet ja ilmoitettava ne komissiolle. Niiden on erityisesti annettava kaikki tarvittavat säännökset sen varmistamiseksi, ettei käytettyjä raaka-aineita tai kyseisiä tuotteita voida korvata muilla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (11) mukaisesti.
2 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 273/2008 seuraavasti:
1)
Poistetaan 19 artikla.
2)
Lisätään 19 a artikla seuraavasti:
”19 a artikla
Ilmoitukset
Edellä 2 artiklassa, 4 artiklan 1 kohdassa ja liitteessä III olevassa C osassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (12) mukaisesti.
3 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 566/2008 9 artikla seuraavasti:
”9 artikla
Ilmoitukset
Edellä 4 artiklan 1 ja 3 kohdassa, 6 artiklan 3 kohdassa ja 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (13) mukaisesti.
4 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 867/2008 18 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Tässä artiklassa säädetyt ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (14) mukaisesti.
5 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 606/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 4 artiklaan 5 kohta seuraavasti:
”5. Edellä 1 kohdan c alakohdassa sekä 3 ja 4 kohdassa säädetyt komissiolle toimitettavia tietoja tai asiakirjoja koskevat ilmoitukset on tehtävä komissiolle komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (15) mukaisesti.
2)
Korvataan liitteen I A lisäyksessä 3 oleva 2 kohta seuraavasti:
”2.
Kreikan on ennalta ilmoitettava komissiolle, jos se aikoo tehdä muutoksia 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin säännöksiin. Ilmoitus on tehtävä asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti. Jos komissio ei vastaa kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta, Kreikka voi panna suunnitellut muutokset täytäntöön.”
3)
Korvataan liitteessä I B olevan A osan 3 kohdassa oleva toinen virke seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on ennalta ilmoitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti asianomaisista viineistä kaikki tarvittavat tekniset tiedot, tuote-eritelmät mukaan luettuina, sekä vuosittain tuotetut määrät.”
4)
Korvataan liitteessä I C olevan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on ilmoitettava kyseiset poikkeukset komissiolle asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti. Komissio antaa ne tiedoksi muille jäsenvaltioille.”
6 artikla
Muutetaan täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 543/2011 seuraavasti:
1)
Korvataan 134 artiklan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
kolmansista maista tuotujen, liitteessä XVII luetelluilla edustavilla tuontimarkkinoilla kaupan pidettyjen tuotteiden keskimääräiset edustavat hintanoteeraukset sekä tuontituotteiden huomattavien määrien osalta muilla markkinoilla todetut merkittävät hintanoteeraukset tai edustavien markkinoiden hintanoteerausten puuttuessa muilla markkinoilla todetut tuontituotteiden merkittävät hintanoteeraukset; ja”
2)
Poistetaan 135 artikla.
3)
Korvataan 146 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Edellä 9 artiklan 2 kohdassa, 18 artiklan 3 ja 4 kohdassa, 97 artiklassa, 128 artiklassa, 129 artiklan 1 kohdassa, 130 ja 131 artiklassa sekä tässä artiklassa säädetyt ilmoitukset ja 92 artiklan 1 kohdassa säädetty pyyntö on tehtävä asetuksen (EY) N:o 792/2009* mukaisesti.”
4)
Korvataan liitteen XVII otsikko seuraavasti: ”134 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut edustavat markkinat”.
7 artikla
Poistetaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1333/2011 9 artiklan 3 kohdan toinen alakohta.
8 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 491/2007.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä kesäkuuta 2013.