Input:
BESCHLUSS DES RATES
vom 9. August 2013
zur Verlängerung der Geltungsdauer des Beschlusses 2012/96/EU
(2013/428/EU)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf das Partnerschaftsabkommen zwischen den Mitgliedern der Gruppe der Staaten in Afrika, im Karibischen Raum und im Pazifischen Ozean einerseits und der Europäischen Gemeinschaft und ihren Mitgliedstaaten andererseits, unterzeichnet in Cotonou am 23. Juni 2000 (1) (im Folgenden „AKP-EG-Partnerschaftsabkommen“), zuletzt geändert in Ouagadougou, Burkina Faso, am 22. Juni 2010 (2), insbesondere auf Artikel 96,
gestützt auf das Interne Abkommen zwischen den im Rat vereinigten Vertretern der Regierungen der Mitgliedstaaten über die zur Durchführung des AKP-EG-Partnerschaftsabkommens zu treffenden Maßnahmen und die dabei anzuwendenden Verfahren (3), insbesondere auf Artikel 3,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit dem Beschluss 2002/148/EG (4) wurden die Konsultationen mit der Republik Simbabwe nach Artikel 96 Absatz 2 Buchstabe c des AKP-EG-Partnerschaftsabkommens eingestellt und geeignete Maßnahmen zur Einschränkung der Zusammenarbeit mit Simbabwe gemäß Artikel 96 des AKP-EG-Partnerschaftsabkommens (im Folgenden „geeignete Maßnahmen“) getroffen. Diese Maßnahmen wurden seitdem angepasst, und ihre Geltungsdauer wurde jedes Jahr verlängert.
(2)
Um das fortgesetzte Engagement der Union für den politischen Prozess im Rahmen des Umfassenden Politischen Abkommens zu zeigen, beschloss der Rat am 7. August 2012 mit dem Beschluss 2012/470/EU (5), die Geltungsdauer des Beschlusses 2012/96/EU (6) zu verlängern und die Anwendung der geeigneten Maßnahmen für einen Zeitraum von zwölf Monaten auszusetzen.
(3)
Der Rat sollte diese geeigneten Maßnahmen nach der Abhaltung friedlicher, transparenter und glaubwürdiger Wahlen gemäß dem Umfassenden Politischen Abkommen überprüfen. Die Geltungsdauer des Beschlusses 2012/96/EU sollte daher verlängert werden, wobei die Aussetzung der geeigneten Maßnahmen aufrechterhalten bleiben sollte.
(4)
Die Europäische Union kann jederzeit beschließen, diesen Beschluss zu überprüfen -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Geltungsdauer des Beschlusses 2012/96/EU und der darin genannten geeigneten Maßnahmen wird bis zum 20. Februar 2014 verlängert. Die Anwendung der geeigneten Maßnahmen bleibt ausgesetzt.
Die geeigneten Maßnahmen werden fortlaufend überprüft und im Falle einer erheblichen Verschlechterung der Lage in Simbabwe erneut angewendet.
Sie werden auf jeden Fall sechs Monate nach Inkrafttreten dieses Beschlusses überprüft.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft. Er wird im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlicht.
Geschehen zu Brüssel am 9. August 2013.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 114/2014,
4. veebruar 2014,
teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõike 1 punkti a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusele (EMÜ) nr 2658/87 lisatud kombineeritud nomenklatuuri ühetaolise kohaldamise tagamiseks on vaja vastu võtta meetmed, mis käsitlevad käesoleva määruse lisas osutatud kaupade klassifitseerimist.
(2)
Määrusega (EMÜ) nr 2658/87 on kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglid. Neid üldreegleid kohaldatakse ka kombineeritud nomenklatuuril täielikult või osaliselt põhinevate või sellele täiendavaid alajaotisi lisavate teiste nomenklatuuride suhtes, mis on kehtestatud liidu erisätetega kaubavahetust käsitlevate tariifsete või muude meetmete kohaldamiseks.
(3)
Vastavalt nimetatud üldreeglitele tuleb käesoleva määruse lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseerida 2. veerus esitatud CN-koodi alla, lähtuvalt tabeli 3. veerus esitatud põhjendusest.
(4)
On asjakohane sätestada, et siduvale tariifiinformatsioonile, mis on antud käesolevas määruses käsitletavate kaupade kohta, kuid mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (2) artikli 12 lõike 6 kohaselt tugineda veel teatava perioodi vältel. Kõnealuseks ajavahemikuks tuleks kehtestada kolm kuud.
(5)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuris kõnealuse tabeli 2. veerus esitatud CN-koodi alla.
Artikkel 2
Siduvale tariifiinformatsioonile, mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 12 lõike 6 kohaselt tugineda veel kolme kuu vältel pärast käesoleva määruse jõustumist.
Artikkel 3
Määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 4. veebruar 2014


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 558/2013
ze dne 17. června 2013
o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1),
s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.
(2)
Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. června 2013.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1234/2013,
2. detsember 2013,
millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 1020/2012, millega võetakse vastu eelarveaastaks 2013 ette nähtud vahendite liikmesriikidele eraldamise kava sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimiseks Euroopa Liidus enim puudust kannatavatele isikutele
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), (1) eriti selle artikli 43 punkte f ja g koostoimes artikliga 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 121/2012 (2)) artikliga 27 on 2012. ja 2013. aastaks kehtestatud programm, mille kohaselt jaotatakse toiduaineid liidus enim puudust kannatavatele isikutele. Kõnealust programmi kohaldatakse kuni 2013. aasta kava lõpuleviimiseni.
(2)
Komisjoni rakendusmäärusega (EL) nr 1020/2012 (3) võeti vastu kava, mille alusel tarnitakse toiduaineid enim puudust kannatavatele isikutele ning jaotatakse eelarveaastaks 2013 piisavalt rahalisi vahendeid. Vastavalt komisjoni määruse (EL) nr 807/2010 (4) artikli 3 lõikele 1 algab iga-aastase kava rakendusperiood 1. oktoobril ja lõpeb järgmise aasta 31. detsembril. Selleks et tagada sujuv üleminek 2014. aastal loodavale Euroopa abifondile enim puudust kannatavate isikute jaoks eelkõige seoses toetuse andmise tingimustega, ning vastavalt taotlustele, mis komisjon on saanud Hispaanialt, Poolalt ja Sloveenialt, näib olevat asjakohane pikendada enim puudust kannatavatele isikutele toiduainete jaotamise 2013. aasta kava rakendusperioodi. Võrdse kohtlemise tagamiseks peaks pikendamine olema kohaldatav kõikide liikmesriikide suhtes.
(3)
Hankemenetluste kohta algatatud kohtumenetluste tõttu on Kreekal olnud viivitusi riigihankelepingute allkirjastamisel ning seega on ta taotlenud rakendusmääruse (EL) nr 1020/2012 artikli 4 esimeses lõigus osutatud maksetaotluste esitamise tähtaja pikendamist. Kõnealust taotlust ja Kreeka rasket majanduslikku olukorda silmas pidades on asjakohane lubada seda tähtaega pikendada. Võrdse kohtlemise tagamiseks peaks erand olema kohaldatav kõikide liikmesriikide suhtes. Kuna maksetaotluste esitamise tähtajaks oli kindlaks määratud 30. september, tuleks nimetatud erandit kohaldada tagasiulatuvalt.
(4)
Raamatupidamisarvestuse jaoks tuleks makseasutustelt toetusesaajatele tehtud ettemaksed ning abisaaja tasandil ettemaksete tasaarvestamine kirjendada Euroopa Komisjoni raamatupidamise aastaaruandes. Seepärast on asjakohane, et liikmesriigid määravad kindlaks kuupäeva, milleks kõnealuste maksete saajad peaksid esitama ettemaksete kasutamist tõendavad kuludokumendid ja makseid käsitleva muu vajaliku teabe. Lisaks on asjakohane määrata liikmesriikidelt komisjonile andmete esitamise tähtajaks 1. veebruar 2014, mis vastab komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 (5) artikli 7 lõikes 2 osutatud raamatupidamisandmete esitamise tähtajale.
(5)
Seepärast tuleks rakendusmäärust (EL) nr 1020/2012 vastavalt muuta.
(6)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Rakendusmäärust (EL) nr 1020/2012 muudetakse järgmiselt.
1)
Lisatakse artikkel 1a:
„Artikkel 1a
Erandina määruse (EL) nr 807/2010 artikli 3 lõikest 1 lõpeb 2013. aasta jaotuskava rakendamisperiood 28. veebruaril 2014.”
2)
Artikli 4 esimene lõik asendatakse järgmisega:
„Erandina määruse (EL) nr 807/2010 artiklist 9 esitatakse 2013. aasta jaotuskava puhul maksetaotlused iga liikmesriigi pädevale asutusele 15. oktoobriks 2013.”
3)
Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:
a)
lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
nad on võtnud kõik meetmed, et tagada rakendamise lõpetamine hiljemalt 28. veebruariks 2014.”;
b)
lisatakse lõige 5a:
„5a. Määruse (EL) nr 807/2010 artikli 4 lõigete 4 ja 6 kohaselt valitud ettevõtjad ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 27 lõikes 1 osutatud liikmesriikide määratud organisatsioonid esitavad asjaomase liikmesriigi ettemakse teinud pädevale asutusele järgmise teabe:
a)
kuni 15. oktoobrini 2013 kasutatud ettemaksete kasutamist tõendavad kuludokumendid kuluartiklite kaupa ning
b)
kinnitus 15. oktoobri 2013 seisuga kasutamata ettemaksete jäägi kohta kuluartiklite kaupa.
Liikmesriigid peavad kindlaks määrama kuupäeva, mil edastatakse esimeses lõigus osutatud teave, et selle saaks lisada lõikes 6 osutatud teatesse.”;
c)
lõige 6 asendatakse järgmisega:
„6. Liikmesriigid teatavad komisjonile hiljemalt 1. veebruariks 2014 koos komisjoni määruse (EÜ) nr 885/2006 (6) artikli 7 lõikes 2 osutatud andmetega vastavalt käesoleva artikli lõikele 2 15. oktoobriks 2013 tehtud ettemaksete summa, mida ei ole veel heaks kiidetud ning mis on seotud kavaga, mida ei ole veel lõpetatud.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Artikli 1 punkti 2 kohaldatakse alates 30. septembrist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.
Brüssel, 2. detsember 2013


Input:
A BIZOTTSÁG 815/2014/EU RENDELETE
(2014. július 23.)
a Franciaország lobogója alatt közlekedő hajók által a VIIIc, IX és X övezetben, valamint a CECAF 34.1.1 övezet uniós vizein folytatott, ördöghalfélékre irányuló halászat tilalmáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 36. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 43/2014/EU tanácsi rendelet (2) kvótákat állapít meg a 2014. évre.
(2)
A Bizottsághoz beérkezett információ szerint az e rendelet mellékletében említett tagállam lobogója alatt közlekedő, illetve az e tagállamban lajstromozott hajók fogásai kimerítették a mellékletben megnevezett állomány tekintetében 2014-re megállapított halászati kvótát.
(3)
Ezért meg kell tiltani a szóban forgó állomány halászatát,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A kvóta kimerítése
Az e rendelet mellékletében megjelölt időponttól kezdve úgy kell tekinteni, hogy a mellékletben említett tagállam a mellékletben megnevezett állományra nézve kimerítette a 2014. évi halászati kvótáját.
2. cikk
Tilalmak
Az e rendelet mellékletében említett tagállam lobogója alatt közlekedő, illetve az e tagállamban lajstromozott hajók a mellékletben megjelölt időponttól nem halászhatnak a mellékletben megnevezett állományra. Az e hajók által ezen időponttól kezdve kifogott, az adott állományba tartozó egyedeket tilos különösen a fedélzeten tárolni, kirakni, átrakni és kirakodni.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 23-án.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 952/2014
of 4 September 2014
amending Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 as regards the entry for Malaysia in the list of third countries, territories, zones or compartments with respect to highly pathogenic avian influenza and as regards the model veterinary certificates for the import of poultry, day-old chicks, hatching eggs, meat of poultry and farmed ratites and eggs
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 2002/99/EC of 16 December 2002 laying down the animal health rules governing the production, processing, distribution and introduction of products of animal origin for human consumption (1), and in particular the introductory phrase of Article 8, the first paragraph of point 1 of Article 8, points 3 and 4 of Article 8 and Article 9(2)(b) and Article 9(4) thereof,
Having regard to Regulation (EC) No 2160/2003 of the European Parliament and of the Council of 17 November 2003 on the control of salmonella and other specified food-borne zoonotic agents (2), and in particular Article 10(2) thereof,
Having regard to Council Directive 2009/158/EC of 30 November 2009 on animal health conditions governing intra-Community trade in, and imports from third countries of, poultry and hatching eggs (3), and in particular Article 23(1), Article 24(2), Article 25, Article 26(2) and Article 28(1) thereof,
Whereas:
(1)
Commission Regulation (EC) No 798/2008 (4) provides that the commodities falling within its scope of application are only to be imported into and transit through the Union from the third countries, territories, zones or compartments listed in columns 1 and 3 of the table in Part 1 of Annex I thereto.
(2)
Regulation (EC) No 798/2008 also lays down the veterinary certification requirements for the commodities concerned. Those requirements take into account whether or not specific conditions are required due to the disease status of those third countries, territories, zones or compartments. Those specific conditions, as well as the model veterinary certificates required to accompany imports of those commodities, are set out in Part 2 of Annex I to that Regulation.
(3)
Malaysia is listed in Part 1 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 as a third country from which imports of egg products and eggs for human consumption are authorised, but only from the region of the Western Peninsular (MY-1). However, the entry for that third country in that Annex indicates that imports of eggs for human consumption from that region are currently restricted for public health reasons, due to the fact that the relevant Salmonella control programme has not yet obtained EU approval in accordance with Regulation (EC) No 2160/2003 and also due to a specific condition on restrictions related to outbreaks of highly pathogenic avian influenza (HPAI).
(4)
According to the last update of the World Organisation for Animal Health (OIE) on HPAI in animals, Malaysia has been free of HPAI for more than two years. It is, therefore, appropriate to lift the animal health restrictions in relation to imports of eggs for human consumption with respect to HPAI and to update the entry for Malaysia in Part 1 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 accordingly. Nevertheless, imports of eggs for human consumption should continue to be prohibited due to the remaining restrictions due to the absence of a Salmonella control programme approved by the Union.
(5)
Regulation (EC) No 798/2008 also lays down conditions for determining whether or not a third country, territory, zone or compartment is to be considered as free from Newcastle disease. One of the conditions is that no vaccination against that disease, using vaccines that do not comply with the criteria for recognised Newcastle disease vaccines set out in Annex VI to that Regulation, has been carried out, for a period of at least 12 months preceding the certification by the official veterinarian, unless the additional health requirements set out in Annex VII thereto are fulfilled. The model veterinary certificates BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP and SRA set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 require certification of compliance and information on the use of Newcastle disease vaccines, including the name and the type of the vaccine and the date of vaccination. The current format of those models should be updated to allow a more convenient recording of that information in a tabular format.
(6)
Regulation (EC) No 798/2008 allows imports of meat of farmed ratites for human consumption into the Union from ‘registered closed ratite holdings’ in South Africa provided that the specific conditions set out in Annex I thereto are fulfilled. However, experience has shown that it is necessary to clarify the veterinary certification requirements for that commodity, in particular with respect to the occurrence of low pathogenic avian influenza (LPAI) viruses in ratite and poultry holdings. The specific condition ‘H’ and the model veterinary certificate for meat of farmed ratites for human consumption (RAT), set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008, should therefore be amended accordingly.
(7)
Regulation (EC) No 798/2008, provides for alternative certification conditions for imports of day-old chicks and hatching eggs from Canada originating from holdings located in areas outside those placed under official restrictions for LPAI due to guarantees received from that third country and the veterinary agreement (5) entered into with it. However, it is appropriate to establish veterinary certification requirements for imports of day-old chicks and hatching eggs from all third countries authorised for such imports in order to align those requirements with those being applied within the Union in the case of an LPAI outbreak, including placing an area of at least 1 km radius around an LPAI outbreak under official veterinary restrictions. It is also appropriate to apply those amended requirements for LPAI to imports of all commodities from live poultry and live ratites covered by Regulation (EC) No 798/2008 from all third countries authorised for such imports. In Parts 1 and 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008, the specific condition indicated as ‘L’ should therefore be deleted and the model veterinary certificates BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP and SRA should be amended accordingly.
(8)
Regulation (EC) No 2160/2003 lays down rules for the control of Salmonella in different poultry populations in the Union. It provides that admission to, or retention on, the lists of third countries provided for in Union legislation, for the relevant species or category, from which Member States are authorised to import those poultry or hatching eggs covered by that Regulation is subject to the submission to the Commission by the third country concerned of a control programme for Salmonella with equivalent guarantees to those contained in the national control programmes for Salmonella in the Member States. Relevant guarantees and information in that regard are also included in the relevant model veterinary certificates for those commodities set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008. For the purpose of convenience, the indication and attestation of those guarantees in model veterinary certificates: BPP, DOC, HEP and SRP, set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008, should be amended to allow the use of a tabular format.
(9)
Commission Regulation (EU) No 517/2011 (6) repealed Commission Regulation (EC) No 1168/2006 (7). References to Regulation (EC) No 1168/2006 in Regulation (EC) No 798/2008 should therefore be amended in order to refer instead to Regulation (EU) No 517/2011.
(10)
Regulation (EC) No 853/2004 (8) lays down specific rules on the hygiene of food of animal origin for food business operators and the definitions which apply to them. Point 1.12 of Annex I to that Regulation lays down the definition for ‘viscera’ which includes poultry gizzards.
(11)
In addition, Commission Decision 2007/240/EC (9) establishes standard models for veterinary certificates required for the import of live animals, semen, embryo, ova and products of animal origin into the Union and the certificates for transit through the Union of products of animal origin. The explanatory notes set out in Annex I to that Decision provide that the Harmonised System (HS) codes, as they appear in the World Customs Organisation's Harmonised System are to be used when completing Box I.19 of the model veterinary certificates. In that System, poultry gizzards are stomachs of animals which remain classified under HS code 05.04 even when edible.
(12)
The model veterinary certificate for meat of poultry (POU) set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 refers in point I.19 of Part I of the Notes to the HS headings 02.07 and 02.08. In order to include the certification for poultry gizzards, the HS code 05.04 should be added to those Notes.
(13)
Commission Implementing Regulation (EU) No 427/2012 (10) authorises Denmark to apply the special guarantees concerning salmonella laid down in Regulation (EC) No 853/2004 to eggs intended for dispatch to that Member State. Accordingly the model veterinary certificate for eggs (E) set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 should be amended in order to take account of Implementing Regulation (EU) No 427/2012. In addition, the reference in that model veterinary certificate to Council Regulation (EC) No 1028/2006 (11) should be replaced, as that Regulation has now been repealed, by a reference to Part VI of Annex VII of Regulation (EU) No 1308/2013 (12) of the European Parliament and of the Council.
(14)
Annex I to Regulation (EC) No 798/2008 should therefore be amended accordingly.
(15)
A reasonable period should be allowed to elapse before the amended model veterinary certificates become mandatory in order to allow Member States and the industry to adapt to the new requirements set out in the amended model veterinary certificates.
(16)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Amendment to Regulation (EC) No 798/2008
Annex I of Regulation (EC) No 798/2008 is amended in accordance with the Annex to this Regulation.
Article 2
Transitional measures
For a transitional period until 14 March 2015, the introduction into the Union of consignments of commodities covered by Regulation (EC) No 798/2008, accompanied by a veterinary certificate completed in accordance with the appropriate model veterinary certificates BPP, BPR, DOC, DOR, HEP, HER, SRP, SRA, POU, RAT and E set out in Part 2 of Annex I to Regulation (EC) No 798/2008, in their versions prior to the amendments made by Article 1 of this Regulation, shall continue to be authorised, provided that the veterinary health certificate was signed before 14 January 2015.
Article 3
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 4 September 2014.


Input:
ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2015/363
z 5. marca 2015
o dočasnom prijatí niektorých Palestínčanov členskými štátmi Európskej únie
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29 a jej článok 31 ods. 1,
keďže:
(1)
Rada prijala 31. januára 2013 rozhodnutie 2013/71/SZBP o dočasnom prijatí niektorých Palestínčanov členskými štátmi Európskej únie (1), ktorým sa im na obdobie ďalších 12 mesiacov predlžuje platnosť ich vnútroštátnych povolení na vstup a pobyt na území členských štátov uvedených v spoločnej pozícii Rady 2002/400/SZBP (2).
(2)
Na základe vyhodnotenia uplatňovania spoločnej pozície 2002/400/SZBP Rada považuje za vhodné predĺžiť platnosť uvedených povolení o ďalších 24 mesiacov,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Členské štáty uvedené v článku 2 spoločnej pozície 2002/400/SZBP predĺžia platnosť vnútroštátnych povolení na vstup a pobyt udelených podľa článku 3 uvedenej spoločnej pozície o ďalších 24 mesiacov, a to od 31. januára 2014.
Článok 2
Rada vyhodnotí uplatňovanie spoločnej pozície 2002/400/SZBP do šiestich mesiacov od prijatia tohto rozhodnutia.
Článok 3
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
V Bruseli 5. marca 2015


Input:
KOMISIJAS DIREKTĪVA (ES) 2015/2117
(2015. gada 23. novembris),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu II pielikuma C papildinājumu, lai pieņemtu rotaļlietās izmantotu ķīmisko vielu īpašas robežvērtības attiecībā uz hlormetilizotiazolinonu un metilizotiazolinonu gan atsevišķi, gan attiecībā 3:1
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvu 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu (1) un jo īpaši tās 46. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Lai nodrošinātu bērnu augsta līmeņa aizsardzību pret riskiem, ko rada ķīmisko vielu klātbūtne rotaļlietās, Direktīva 2009/48/EK paredz konkrētas prasības attiecībā uz ķīmiskajām vielām, piemēram, tām, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1272/2008 (2) ir klasificētas kā kancerogēnas, mutagēnas vai toksiskas reproduktīvajai sistēmai, kā arī attiecībā uz alergēnām smaržvielām un konkrētiem elementiem. Turklāt ar Direktīvu 2009/48/EK Komisijai ir piešķirtas pilnvaras pieņemt īpašas robežvērtības ķīmiskām vielām, kas izmantotas rotaļlietās, kuras paredzētas bērniem vecumā līdz 36 mēnešiem, vai citās rotaļlietās, kuras domātas ievietošanai mutē, lai nodrošinātu, ka rotaļlietas, ar kurām ir cieša saskare, ir pietiekami drošas. Šādas robežvērtības pieņem, iekļaujot tās Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma C papildinājumā.
(2)
Vairākām ķīmiskajām vielām pašlaik piemērojamās robežvērtības ir pārāk augstas, ņemot vērā pieejamos zinātniskos pierādījumus, vai arī šādas robežvērtības nav noteiktas. Tāpēc attiecībā uz šīm ķīmiskajām vielām būtu jāpieņem īpašas robežvērtības, ņemot vērā pārtikas produktu iepakošanas prasības un atšķirības starp rotaļlietām un materiāliem, kuri nonāk saskarē ar pārtiku.
(3)
Eiropas Komisija izveidoja Rotaļlietu drošuma ekspertu grupu, lai saņemtu konsultācijas ar rotaļlietu drošumu saistītu tiesību aktu priekšlikumu un politikas iniciatīvu sagatavošanas gaitā. Tās apakšgrupas “Ķīmiskās vielas” uzdevums ir sniegt šādas konsultācijas saistībā ar ķīmiskajām vielām, kas varētu tikt izmantotas rotaļlietās.
(4)
5-hlor-2-metilizotiazolīn-3(2H)-onu (CMI) un 2-metilizotiazolīn-3(2H)-onu (MI) attiecībā 3:1 (CAS numurs 55965-84-9) (3), kā arī atsevišķi šā maisījuma komponentus CMI (CAS numurs 26172-55-4) un MI (CAS numurs 2682-20-4) izmanto par konservantiem ūdens bāzes rotaļlietās (4), tostarp vaļasprieka krāsās, pirkstzīmēšanas krāsās, logu/stikla krāsās, līmēs un ziepju burbuļos (5).
(5)
Apspriedēs par CMI un MI attiecībā 3:1, kā arī par CMI un MI kā atsevišķām vielām apakšgrupa “Ķīmiskās vielas” pamatojās uz saistīto Veselības un vides apdraudējuma zinātniskās komitejas (SCHER) atzinumu un konstatēja, ka rotaļlietās nav ieteicams izmantot ne CMI un MI attiecībā 3:1, ne CMI un MI kā atsevišķas vielas, ņemot vērā kontakta radītās alerģiskās reakcijas, kas novērotas saistībā ar šo vielu izmantošanu kosmētikā (6). Apakšgrupa “Ķīmiskās vielas” ņēma vērā arī saistīto Patērētāju drošības zinātniskās komitejas (SCCS) atzinumu, kurā CMI un MI maisījums attiecībā 3:1 ir raksturots kā cilvēkiem ārkārtīgi spēcīgs kontakta alergēns, ko apliecina pieejamie dati (7).
(6)
Regulā (EK) Nr. 1272/2008 CMI un MI maisījums attiecībā 3:1 ir klasificēts kā ādu kairinoša viela; CMI un MI kā atsevišķas vielas regulā nav klasificēti. Direktīvā 2009/48/EK pašlaik nav noteiktas īpašas robežvērtības ne attiecībā uz CMI un MI maisījumu attiecībā 3:1, ne CMI vai MI atsevišķi; turklāt nav arī noteikta vispārīga robežvērtība attiecībā uz kairinošām vielām.
(7)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, apakšgrupa “Ķīmiskās vielas” savā 2012. gada 15. februāra sanāksmē ieteica neizmantot rotaļlietās CMI un MI attiecībā 3:1.
(8)
Saskaņā ar Vācijas Riska novērtēšanas federālā institūta (Bundesinstitut für Risikobewertung, BfR) (8) ieskatiem robežvērtības attiecībā uz CMI un MI, kam ir izteikti alergēna iedarbība, būtu jānosaka koncentrācijā, kas tiek uzskatīta par aizsardzību nodrošinošu personām, kurām jau ir radīts kairinājums. Tas ir stingrākais alergēnu ierobežošanas veids, jo personas, kurām jau ir radīts kairinājums, cieš no alerģijas uzliesmojuma pat ļoti zemu alergēna koncentrāciju gadījumā. Saskaņā ar iepriekšminēto SCCS atzinumu šāda koncentrācija ir zemāka par 2 mg/kg (9).
(9)
Saskaņā ar BfR ieskatiem zemākā koncentrācija, līdz kurai tirgus uzraudzības iestādes parasti var noteikt CMI un MI daudzumu, ir attiecīgi 0,75 mg/kg un 0,25 mg/kg (LOQ) (10).
(10)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Rotaļlietu drošuma ekspertu grupa savā 2014. gada 23. maija sanāksmē ieteica ierobežot arī CMI un MI izmantojumu atsevišķi atbilstoši to LOQ.
(11)
Lai gan attiecībā uz MI kā atsevišķu vielu, ko izmanto par piedevu konkrētos materiālos, kuri nonāk saskarē ar pārtiku, ir noteikta īpaša migrācijas robežvērtība, pamatpieņēmumi šīs migrācijas robežvērtības aprēķināšanai atšķiras no pamatpieņēmumiem, ko izmanto MI satura robežvērtības aprēķināšanai rotaļlietās. CMI un MI izmantojums attiecībā 3:1 un CMI kā atsevišķas vielas izmantojums materiālos, kas nonāk saskarē ar pārtiku, nav reglamentēts.
(12)
Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma C papildinājums būtu jāgroza, lai attiecībā uz rotaļlietām noteiktu CMI un MI attiecībā 3:1, kā arī CMI un MI kā atsevišķu vielu satura robežvērtības.
(13)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Direktīvas 2009/48/EK 47. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvas 2009/48/EK II pielikuma C papildinājumā pievieno šādus ierakstus:
Viela
CAS Nr.
Robežvērtība
“Reakcijas masa, kas satur 5-hlor-2-metil-4-izotiazolīn-3-onu (EK Nr. 247-500-7) un 2-metil-2H-izotiazol-3-onu (EK Nr. 220-239-6) (3:1)
55965-84-9
1 mg/kg (satura robežvērtība) ūdens bāzes rotaļlietu materiālos
5-hlor-2-metil-izotiazolīn-3(2H)-ons
26172-55-4
0,75 mg/kg (satura robežvērtība) ūdens bāzes rotaļlietu materiālos
2-metilizotiazolīn-3(2H)-ons
2682-20-4
0,25 mg/kg (satura robežvērtība) ūdens bāzes rotaļlietu materiālos”
2. pants
1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2017. gada 24. novembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
Tās piemēro minētos noteikumus no 2017. gada 24. novembra.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2015. gada 23. novembrī


Input:
BESLUIT VAN DE RAAD
van 15 juli 2013
waarbij bepaalde lidstaten worden gemachtigd om in het belang van de Europese Unie het Protocol tot wijziging van het Verdrag van Wenen inzake wettelijke aansprakelijkheid voor kernschade van 21 mei 1963 te bekrachtigen of daartoe toe te treden, en om een verklaring af te leggen over de toepassing van de desbetreffende interne regels van het Unierecht
(2013/434/EU)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 81, lid 2, in samenhang met artikel 218, lid 6, onder a),
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Gezien de goedkeuring door het Europees Parlement,
Overwegende:
(1)
De Unie beijvert zich om een gemeenschappelijke justitiële ruimte tot stand te brengen, die is gebaseerd op het beginsel van wederzijdse erkenning van rechterlijke beslissingen.
(2)
Het Protocol van 12 september 1997 (hierna „het Protocol van 1997”) tot wijziging van het Verdrag van Wenen inzake wettelijke aansprakelijkheid voor kernschade van 21 mei 1963 (hierna „het Verdrag van Wenen”) is, na onderhandelingen, gesloten om de schadeloosstelling van personen die het slachtoffer zijn van een kernongeval, te verbeteren. Het is derhalve wenselijk dat de bepalingen van het Protocol van 1997 worden toegepast in de lidstaten die verdragsluitende partij bij het Verdrag van Wenen zijn.
(3)
De Unie heeft exclusieve bevoegdheid met betrekking tot de artikelen XI en XII van het Verdrag van Wenen, als gewijzigd bij het Protocol van 1997, voor zover die bepalingen van invloed zijn op de regels die zijn neergelegd in Verordening (EG) nr. 44/2001 van de Raad van 22 december 2000 betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken (1). Verordening (EG) nr. 44/2001 zal vanaf 10 januari 2015 worden vervangen door Verordening (EU) nr. 1215/2012 van het Europees Parlement en de Raad van 12 december 2012 betreffende de rechterlijke bevoegdheid, de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen in burgerlijke en handelszaken (2). De lidstaten blijven bevoegd voor de onder het Protocol van 1997 vallende aangelegenheden die niet aan het Unierecht raken. Gezien het onderwerp en de doelstellingen van het Protocol van 1997 kan aanvaarding van de bepalingen van het protocol die tot de bevoegdheid van de Unie behoren, niet los worden gezien van de bepalingen die tot de bevoegdheid van de lidstaten behoren.
(4)
Aan het Verdrag van Wenen en het Protocol van 1997 kan niet worden deelgenomen door regionale organisaties voor economische integratie. Bijgevolg kan de Unie geen verdragsluitende partij bij het Protocol van 1997 worden.
(5)
De lidstaten die verdragsluitende partij bij het Verdrag van Wenen zijn en die het Protocol van 1997 niet hebben bekrachtigd voordat zij tot de Unie zijn toegetreden, moeten derhalve worden gemachtigd om in het belang van de Unie het Protocol van 1997 te bekrachtigen of daartoe toe te treden.
(6)
Twaalf lidstaten van de Unie, namelijk België, Duitsland, Griekenland, Spanje, Frankrijk, Italië, Nederland, Portugal, Slovenië, Finland, Zweden en het Verenigd Koninkrijk, zijn verdragsluitende partij bij het Verdrag van Parijs van 29 juli 1960 inzake wettelijke aansprakelijkheid op het gebied van de kernenergie, als gewijzigd bij het Aanvullend Protocol van 28 januari 1964 en bij het Protocol van 16 november 1982 (hierna „het Verdrag van Parijs”). Het Verdrag van Parijs voorziet in een regeling om slachtoffers van door kernongevallen veroorzaakte schade te vergoeden op basis van gelijkaardige beginselen als die van het Verdrag van Wenen. Het Protocol van 12 februari 2004 (hierna „het Protocol van 2004”) houdende wijziging van het Verdrag van Parijs brengt verbetering in de schadeloosstelling bij kernongevallen. Bij de Besluiten 2004/294/EG (3) en 2007/727/EG (4) van de Raad werden de lidstaten die verdragsluitende partij zijn bij het Verdrag van Parijs, gemachtigd om in het belang van de toenmalige Gemeenschap het Protocol van 2004 te bekrachtigen of daartoe toe te treden. Derhalve is het op objectieve gronden gerechtvaardigd dat dit besluit niet is gericht tot de lidstaten die verdragsluitende partij bij het Verdrag van Parijs zijn, en die geen verdragsluitende partij bij het Verdrag van Wenen zijn.
(7)
Voorts zijn vijf lidstaten van de Unie, namelijk Ierland, Cyprus, Luxemburg, Malta en Oostenrijk, verdragsluitende partij bij noch het Verdrag van Wenen noch het Verdrag van Parijs. Aangezien het Protocol van 1997 het Verdrag van Wenen wijzigt en Verordening (EG) nr. 44/2001 de door dat verdrag gebonden lidstaten machtigt om de regels inzake bevoegdheid alsmede inzake erkenning en tenuitvoerlegging van dat verdrag te blijven toepassen, is het op objectieve gronden gerechtvaardigd dat dit besluit alleen is gericht tot de lidstaten die verdragsluitende partij bij het Verdrag van Wenen zijn. Derhalve moeten Ierland, Cyprus, Luxemburg, Malta en Oostenrijk zich blijven baseren op de regels van Verordening (EG) nr. 44/2001 en deze blijven toepassen op het gebied dat bestreken wordt door het Verdrag van Wenen en door het Protocol van 1997 tot wijziging van dat verdrag.
(8)
Bijgevolg zullen de bepalingen van het Protocol van 1997, wat de Unie betreft, alleen van toepassing zijn in de lidstaten die op het tijdstip van vaststelling van dit besluit verdragsluitende partij bij het Verdrag van Wenen zijn.
(9)
De regels inzake de erkenning en tenuitvoerlegging van beslissingen die zijn neergelegd in artikel XII van het Verdrag van Wenen, als gewijzigd bij artikel 14 van het Protocol van 1997, mogen geen voorrang krijgen boven de regels betreffende de procedure voor de erkenning en de tenuitvoerlegging van beslissingen krachtens Verordening (EG) nr. 44/2001. Daarom moeten de lidstaten die bij dit besluit worden gemachtigd om het Protocol van 1997 te bekrachtigen of daartoe toe te treden, de bij dit besluit gaande verklaring afleggen waarin zij verzekeren dat zij de toepasselijke Unieregels zullen toepassen.
(10)
Het Verenigd Koninkrijk en Ierland, waarop Protocol nr. 21 betreffende de positie van het Verenigd Koninkrijk en Ierland ten aanzien van de ruimte van vrijheid, veiligheid en recht, dat aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie is gehecht, van toepassing is, nemen deel aan de vaststelling en de toepassing van dit besluit.
(11)
Overeenkomstig de artikelen 1 en 2 van Protocol nr. 22 betreffende de positie van Denemarken, dat is gehecht aan het Verdrag betreffende de Europese Unie en aan het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, neemt Denemarken niet deel aan de vaststelling van dit besluit, dat niet bindend is voor, noch van toepassing is in Denemarken,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De Raad machtigt Bulgarije, Tsjechië, Estland, Litouwen, Hongarije, Polen en Slowakije om in het belang van de Unie het Protocol van 12 september 1997 tot wijziging van het Verdrag van Wenen inzake wettelijke aansprakelijkheid voor kernschade van 21 mei 1963 te bekrachtigen, of daartoe toe te treden.
De tekst van het Protocol van 1997 is aan dit besluit gehecht.
Artikel 2
De Raad machtigt Bulgarije, Tsjechië, Estland, Litouwen, Hongarije, Polen en Slowakije om de volgende verklaring af te leggen:
„Beslissingen inzake door het Protocol van 12 september 1997 tot wijziging van het Verdrag van Wenen inzake wettelijke aansprakelijkheid voor kernschade van 21 mei 1963 bestreken aangelegenheden, welke worden gegeven door een rechtbank van een lidstaat van de Europese Unie die verdragsluitende partij bij dat protocol is, worden in [naam van de lidstaat die de verklaring aflegt] erkend en zijn aldaar uitvoerbaar overeenkomstig de desbetreffende toepasselijke regels van de Europese Unie.”.
Artikel 3
Dit besluit treedt in werking op de dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4
Dit besluit is gericht tot de Republiek Bulgarije, de Tsjechische Republiek, de Republiek Estland, de Republiek Litouwen, Hongarije, de Republiek Polen en de Slowaakse Republiek overeenkomstig de Verdragen.
Gedaan te Brussel, 15 juli 2013.


Input:
BESCHLUSS DES RATES
vom 7. März 2013
zur Festlegung des Beginns der Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 des Europäischen Parlaments und des Rates über die Einrichtung, den Betrieb und die Nutzung des Schengener Informationssystems der zweiten Generation (SIS II)
(2013/158/EU)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. Dezember 2006 über die Einrichtung, den Betrieb und die Nutzung des Schengener Informationssystems der zweiten Generation (SIS II) (1), insbesondere auf Artikel 55 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Gemäß Artikel 55 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 gilt jene Verordnung für die am SIS 1+ teilnehmenden Mitgliedstaaten ab einem vom Rat mit Zustimmung aller Mitglieder des Rates, die die Regierungen der am SIS 1+ teilnehmenden Mitgliedstaaten vertreten, festzusetzenden Zeitpunkt.
(2)
Gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 1273/2012 des Rates vom 20. Dezember 2012 über die Migration vom Schengener Informationssystem (SIS 1+) zum Schengener Informationssystem der zweiten Generation (SIS II) (2) beginnt der Umstieg auf das SIS II zu dem Zeitpunkt, den der Rat gemäß Artikel 55 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 festgelegt hat.
(3)
Die Kommission hat gemäß Artikel 55 Absatz 3 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 zwei Beschlüsse mit den erforderlichen Durchführungsbestimmungen erlassen, den Durchführungsbeschluss 2013/115/EU (3) der Kommission zur Annahme des SIRENE-Handbuchs und anderer Durchführungsbestimmungen für das Schengener Informationssystem der zweiten Generation (SIS II) und den Beschluss 2010/261/EU der Kommission vom 4. Mai 2010 über den Sicherheitsplan für das zentrale SIS II und die Kommunikationsinfrastruktur (4).
(4)
Gemäß Artikel 55 Absatz 3 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 haben alle Mitgliedstaaten, die uneingeschränkt am SIS 1+ teilnehmen mitgeteilt, dass sie die erforderlichen technischen und rechtlichen Vorkehrungen zur Verarbeitung von SIS-II-Daten und zum Austausch von Zusatzinformationen getroffen haben.
(5)
Gemäß Artikel 55 Absatz 3 Buchstabe c der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 hat die Kommission erklärt, dass ein umfassender Test des SIS II, den die Kommission gemeinsam mit den Mitgliedstaaten durchgeführt hat, erfolgreich abgeschlossen wurde. Die Vorbereitungsgremien des Rates haben das vorgeschlagene Testergebnis am 6. Februar 2013 validiert und bestätigt, dass das Leistungsniveau des SIS II zumindest dem mit dem SIS 1+ erreichten Niveau entspricht.
(6)
Gemäß Artikel 55 Absatz 3 Buchstabe d der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 hat die Kommission die erforderlichen technischen Vorkehrungen für den Anschluss des zentralen SIS II an die N.SIS II der betroffenen Mitgliedstaaten getroffen.
(7)
Die am SIS 1+ teilnehmenden Mitgliedstaaten haben gemäß Artikel 9 Absätze 1 und 5 der Verordnung (EU) Nr. 1273/2012 funktionale SIRENE-Tests erfolgreich durchgeführt, und das einschlägige Vorbereitungsgremium des Rates hat deren Ergebnisse am 15. Februar 2013 validiert.
(8)
Da die in Artikel 55 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 vorgesehenen Bedingungen somit erfüllt sind, obliegt es dem Rat, das Datum festzulegen, ab dem das SIS II für die am SIS 1+ teilnehmenden Mitgliedstaaten gilt.
(9)
Dieser Beschluss sollte am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft treten, da die Inbetriebnahme des SIS II so schnell wie möglich erfolgen sollte.
(10)
Für Island und Norwegen stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Übereinkommens zwischen dem Rat der Europäischen Union sowie der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung der beiden letztgenannten Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (5) dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe G des Beschlusses 1999/437/EG des Rates (6) zum Erlass bestimmter Durchführungsvorschriften zu jenem Übereinkommen genannten Bereich gehören.
(11)
Für die Schweiz stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Abkommens zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über die Assoziierung dieses Staates bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (7) dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe G des Beschlusses 1999/437/EG in Verbindung mit Artikel 3 des Beschlusses 2008/146/EG des Rates (8) genannten Bereich gehören.
(12)
Für Liechtenstein stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Protokolls zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft, der Schweizerischen Eidgenossenschaft und dem Fürstentum Liechtenstein über den Beitritt des Fürstentums Liechtenstein zu dem Abkommen zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über die Assoziierung der Schweizerischen Eidgenossenschaft bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (9) dar, die zu dem in Artikel 1 Buchstabe G des Beschlusses 1999/437/EG in Verbindung mit Artikel 3 des Beschlusses 2011/350/EU des Rates (10) genannten Bereich gehören.
(13)
Nach den Artikeln 1 und 2 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union beigefügten Protokolls (Nr. 22) über die Position Dänemarks beteiligt sich Dänemark nicht an der Annahme dieses Beschlusses und ist weder durch diese Verordnung gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet. Da dieser Beschluss den Schengen-Besitzstand ergänzt, beschließt Dänemark gemäß Artikel 4 des genannten Protokolls innerhalb von sechs Monaten, nachdem der Rat über diesen Beschluss beschlossen hat, ob es ihn in einzelstaatliches Recht umsetzt.
(14)
Dieser Beschluss stellt eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands dar, an denen sich das Vereinigte Königreich gemäß dem Beschluss 2000/365/EG des Rates vom 29. Mai 2000 zum Antrag des Vereinigten Königreichs Großbritannien und Nordirland, einzelne Bestimmungen des Schengen-Besitzstands auf sie anzuwenden (11), nicht beteiligt; das Vereinigte Königreich beteiligt sich daher nicht an der Annahme dieses Beschlusses und ist weder durch diesen Beschluss gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet.
(15)
Dieser Beschluss stellt eine Weiterentwicklung von Bestimmungen des Schengen-Besitzstands dar, an denen sich Irland gemäß dem Beschluss 2002/192/EG des Rates vom 28. Februar 2002 zum Antrag Irlands auf Anwendung einzelner Bestimmungen des Schengen-Besitzstands auf Irland (12) nicht beteiligt; Irland beteiligt sich daher nicht an der Annahme dieses Beschlusses und ist weder durch diesen Beschluss gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet.
(16)
Dieser Beschluss lässt die mit dem Beschluss 2002/192/EG beziehungsweise dem Beschluss 2000/365/EG festgelegten Regelungen für die teilweise Anwendung des Schengen-Besitzstands auf Irland und das Vereinigte Königreich unberührt.
(17)
Für Zypern stellt dieser Beschluss einen auf dem Schengen-Besitzstand aufbauenden oder anderweitig damit zusammenhängenden Rechtsakt im Sinne des Artikels 3 Absatz 2 der Beitrittsakte von 2003 dar -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1987/2006 gilt für die am SIS 1+ teilnehmenden Mitgliedstaaten ab dem 9. April 2013.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Brüssel am 7. März 2013.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 803/2013
ze dne 22. srpna 2013
o povolení kyseliny listové jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 ze dne 22. září 2003 o doplňkových látkách používaných ve výživě zvířat (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1831/2003 stanoví povolení doplňkových látek používaných ve výživě zvířat a důvody a postupy, na jejichž základě se povolení uděluje. Článek 10 uvedeného nařízení stanoví přehodnocení doplňkových látek povolených podle směrnice Rady 70/524/EHS (2).
(2)
Kyselina listová byla povolena bez časového omezení v souladu se směrnicí 70/524/EHS jako doplňková látka ve skupině „vitaminy, provitaminy a chemicky přesně definované látky se srovnatelným účinkem“ pro všechny druhy zvířat. Uvedený produkt byl v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1831/2003 následně zapsán do Registru Evropské unie pro doplňkové látky jako stávající produkt.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 1831/2003 ve spojení s článkem 7 uvedeného nařízení byla podána žádost o přehodnocení kyseliny listové jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat, přičemž bylo požádáno o její zařazení do kategorie doplňkových látek „nutriční doplňkové látky“. Tato žádost byla podána spolu s údaji a dokumenty požadovanými podle čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 1831/2003.
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) dospěl ve svém stanovisku ze dne 24. dubna 2012 (3) k závěru, že kyselina listová nemá za navrhovaných podmínek použití v krmivech nepříznivé účinky na zdraví zvířat a spotřebitelů a že podle předpokladů nepředstavuje další riziko pro životní prostředí. Úřad také dospěl závěru, že v případě přijetí vhodných ochranných opatření nevzniknou pro uživatele žádná bezpečnostní rizika. Úřad také ověřil zprávu o metodě analýzy doplňkové látky přidané do krmiv, kterou předložila referenční laboratoř zřízená nařízením (ES) č. 1831/2003.
(5)
Posouzení kyseliny listové prokazuje, že podmínky pro povolení stanovené v článku 5 nařízení (ES) č. 1831/2003 jsou splněny. Proto by používání uvedené látky mělo být povoleno podle přílohy tohoto nařízení.
(6)
Vzhledem k tomu, že bezpečnostní důvody nevyžadují okamžité provedení změn v podmínkách pro povolení, je vhodné stanovit přechodné období pro spotřebování stávajících zásob doplňkové látky, premixů a krmných směsí, které uvedenou doplňkovou látku obsahují, v souladu s povolením podle směrnice 70/524/EHS.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přípravek uvedený v příloze, náležející do kategorie doplňkových látek „nutriční doplňkové látky“ a funkční skupiny „vitaminy, provitaminy a chemicky přesně definované látky se srovnatelným účinkem“, se povoluje jako doplňková látka ve výživě zvířat podle podmínek stanovených v uvedené příloze.
Článek 2
Přípravek uvedený v příloze a krmiva obsahující tento přípravek, vyrobené a označené před 12. březnem 2014 v souladu s pravidly platnými před 12. září 2013, mohou být uváděny na trh a používány až do vyčerpání zásob.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. srpna 2013.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 571/2013
of 19 June 2013
establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) (1),
Having regard to Commission Implementing Regulation (EU) No 543/2011 of 7 June 2011 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1234/2007 in respect of the fruit and vegetables and processed fruit and vegetables sectors (2), and in particular Article 136(1) thereof,
Whereas:
(1)
Implementing Regulation (EU) No 543/2011 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilateral trade negotiations, the criteria whereby the Commission fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipulated in Annex XVI, Part A thereto.
(2)
The standard import value is calculated each working day, in accordance with Article 136(1) of Implementing Regulation (EU) No 543/2011, taking into account variable daily data. Therefore this Regulation should enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The standard import values referred to in Article 136 of Implementing Regulation (EU) No 543/2011 are fixed in the Annex to this Regulation.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 19 June 2013.


Input:
REGOLAMENTO (UE) N. 897/2013 DEL CONSIGLIO
del 22 luglio 2013
relativo alla ripartizione delle possibilità di pesca a norma del protocollo che fissa le possibilità di pesca e la contropartita finanziaria previste dall'accordo di partenariato nel settore della pesca tra l'Unione europea e la Repubblica gabonese
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 43, paragrafo 3,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
Il 16 aprile 2007 il Consiglio ha approvato l'accordo di partenariato nel settore della pesca tra la Repubblica gabonese e la Comunità europea («accordo di partenariato») mediante adozione del regolamento (CE) n. 450/2007 (1).
(2)
L'Unione ha negoziato con la Repubblica gabonese un nuovo protocollo dell'accordo di partenariato che conferisce alle navi UE possibilità di pesca nelle acque soggette alla sovranità o alla giurisdizione della Repubblica gabonese in materia di pesca. In esito a tali negoziati, il 24 aprile 2013 è stato siglato un nuovo protocollo.
(3)
Il 22 luglio 2013 il Consiglio ha adottato la decisione 2013/462/UE (2), relativa alla firma e all'applicazione provvisoria del nuovo protocollo.
(4)
È opportuno definire il criterio di ripartizione delle possibilità di pesca tra gli Stati membri per il periodo di applicazione del nuovo protocollo.
(5)
Conformemente al regolamento (CE) n. 1006/2008 del Consiglio (3), se risulta che le autorizzazioni o le possibilità di pesca assegnate all'Unione nell'ambito del nuovo protocollo non sono pienamente utilizzate, la Commissione ne informa gli Stati membri interessati. La mancata risposta entro il termine fissato dal Consiglio è da considerarsi conferma del fatto che le navi dello Stato membro interessato non fanno pieno uso delle loro possibilità di pesca nel periodo considerato. È opportuno fissare tale termine.
(6)
Al fine di garantire la ripresa delle attività di pesca delle navi UE, il nuovo protocollo prevede la possibilità che esso sia applicato in via provvisoria da ciascuna delle parti a decorrere dalla data della sua firma. È dunque opportuno applicare il presente regolamento a partire dalla data della firma del nuovo protocollo,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Le possibilità di pesca a norma del protocollo che fissa le possibilità di pesca e la contropartita finanziaria previste dall'accordo di partenariato nel settore della pesca tra l'Unione europea e la Repubblica gabonese («protocollo») sono così distribuite tra gli Stati membri:
a)
tonniere congelatrici con reti a circuizione:
Francia
12 unità
Spagna
15 unità
b)
tonniere con lenze e canne:
Spagna
7 unità
Francia
1 unità
2. Il regolamento (CE) n. 1006/2008 si applica fermo restando l'accordo di partenariato.
3. Se le domande di autorizzazione di pesca degli Stati membri di cui al paragrafo 1 non esauriscono tutte le possibilità di pesca fissate dal protocollo, la Commissione prende in esame le domande di autorizzazione di pesca presentate da qualsiasi altro Stato membro, conformemente all'articolo 10 del regolamento (CE) n. 1006/2008.
4. Il termine entro cui gli Stati membri sono tenuti a confermare che non fanno pieno uso delle possibilità di pesca concesse, quale previsto all'articolo 10, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 1006/2008, è fissato a dieci giorni lavorativi a decorrere dalla data in cui la Commissione li informa che le possibilità di pesca non sono pienamente utilizzate.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Esso si applica a decorrere dalla data della firma del protocollo.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 22 luglio 2013


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1095/2014 DA COMISSÃO
de 16 de outubro de 2014
relativo à emissão dos certificados de importação de alho no subperíodo de 1 de dezembro de 2014 a 28 de fevereiro de 2015
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1308/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de dezembro de 2013, que estabelece uma organização comum dos mercados dos produtos agrícolas e que revoga os Regulamentos (CEE) n.o 922/72, (CEE) n.o 234/79, (CE) n.o 1037/2001 e (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (1), nomeadamente o artigo 188.o,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1301/2006 da Comissão, de 31 de agosto de 2006, que estabelece normas comuns aplicáveis à administração de contingentes pautais de importação de produtos agrícolas, regidos por regimes de certificados de importação (2), nomeadamente o artigo 7.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 341/2007 da Comissão (3) determina a abertura e o modo de gestão dos contingentes pautais e institui um regime de certificados de importação e de certificados de origem relativamente ao alho e a outros produtos agrícolas importados de países terceiros.
(2)
As quantidades relativamente às quais foram apresentados pedidos de certificados A por importadores tradicionais e por novos importadores durante os sete primeiros dias úteis de outubro de 2014, em conformidade com o artigo 10.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 341/2007, excedem as quantidades disponíveis para os produtos originários da China.
(3)
Importa, pois, em conformidade com o artigo 7.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1301/2006, determinar em que medida podem ser satisfeitos os pedidos de certificados A transmitidos à Comissão até ao dia 14 de outubro de 2014, nos termos do artigo 12.o do Regulamento (CE) n.o 341/2007.
(4)
A fim de assegurar uma gestão eficaz do procedimento de emissão dos certificados de importação, o presente regulamento deve entrar em vigor imediatamente após a sua publicação,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os pedidos de certificados de importação A apresentados a título do artigo 10.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 341/2007 durante os sete primeiros dias de outubro de 2014 e transmitidos à Comissão até ao dia 14 de outubro de 2014 são satisfeitos até às percentagens das quantidades solicitadas constantes do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 16 de outubro de 2014.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1216/2014 DELLA COMMISSIONE
dell'11 novembre 2014
relativo alla classificazione di talune merci nella nomenclatura combinata
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CEE) n. 2658/87 del Consiglio, del 23 luglio 1987, relativo alla nomenclatura tariffaria e statistica ed alla tariffa doganale comune (1), in particolare l'articolo 9, paragrafo 1, lettera a),
considerando quanto segue:
(1)
Al fine di garantire l'applicazione uniforme della nomenclatura combinata allegata al regolamento (CEE) n. 2658/87, è necessario adottare disposizioni relative alla classificazione delle merci di cui in allegato al presente regolamento.
(2)
Il regolamento (CEE) n. 2658/87 ha fissato le regole generali relative all'interpretazione della nomenclatura combinata. Tali regole si applicano inoltre a qualsiasi nomenclatura che la riprenda, totalmente o in parte, o che aggiunga eventuali suddivisioni e che sia stabilita da specifiche disposizioni dell'Unione per l'applicazione di misure tariffarie o di altra natura nell'ambito degli scambi di merci.
(3)
In applicazione di tali regole generali, le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante nell'allegato del presente regolamento devono essere classificate nel corrispondente codice NC indicato nella colonna 2, in virtù delle motivazioni indicate nella colonna 3.
(4)
È opportuno disporre che le informazioni tariffarie vincolanti rilasciate per le merci interessate dal presente regolamento che non sono conformi al regolamento stesso possano continuare a essere invocate dal titolare per un determinato periodo, in conformità alle disposizioni dell'articolo 12, paragrafo 6, del regolamento (CEE) n. 2913/92 del Consiglio (2). Tale periodo deve essere fissato a tre mesi.
(5)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato del codice doganale,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Le merci descritte nella colonna 1 della tabella figurante in allegato sono classificate nella nomenclatura combinata nel codice NC indicato nella colonna 2 di detta tabella.
Articolo 2
Le informazioni tariffarie vincolanti che non sono conformi al presente regolamento possono continuare a essere invocate per un periodo di tre mesi dalla data di entrata in vigore del regolamento, in conformità alle disposizioni dell'articolo 12, paragrafo 6, del regolamento (CEE) n. 2913/92.
Articolo 3
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, l'11 novembre 2014


Input:
REGULAMENTO (UE) N.o 545/2013 DA COMISSÃO
de 14 de junho de 2013
que altera o anexo I do Regulamento (CE) n.o 1334/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho no que respeita à substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1334/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de dezembro de 2008, relativo aos aromas e a determinados ingredientes alimentares com propriedades aromatizantes utilizados nos e sobre os géneros alimentícios e que altera o Regulamento (CEE) n.o 1601/91 do Conselho, os Regulamentos (CE) n.o 2232/96 e (CE) n.o 110/2008 e a Diretiva 2000/13/CE (1), nomeadamente o artigo 11.o, n.o 3,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1331/2008 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 16 de dezembro de 2008, que estabelece um procedimento de autorização comum aplicável a aditivos alimentares, enzimas alimentares e aromas alimentares (2), nomeadamente o artigo 7.o, n.o 6,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento de Execução (UE) n.o 872/2012 da Comissão (3) adotou uma lista das substâncias aromatizantes e incluiu essa lista na parte A do anexo I do Regulamento (CE) n.o 1334/2008.
(2)
Essa lista pode ser atualizada em conformidade com o procedimento comum referido no Regulamento (CE) n.o 1331/2008, quer por iniciativa da Comissão, quer na sequência de um pedido apresentado por um Estado-Membro ou por uma parte interessada.
(3)
A substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno (n.o FL 15.024) está incluída na lista enquanto uma substância aromatizante em avaliação para a qual devem ser apresentados dados científicos adicionais. Esses dados foram apresentados pelo requerente.
(4)
A Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos avaliou os dados apresentados e concluiu, em 15 de maio de 2013, que o 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno tem um caráter mutagénico, quer in vitro, quer in vivo, e que, portanto, a sua utilização enquanto substância aromatizante suscita um problema de segurança (4).
(5)
Nesse sentido, a utilização de 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno não respeita as condições gerais para a utilização de aromas estabelecidas no artigo 4.o, alínea a), do Regulamento (CE) n.o 1334/2008. Por conseguinte, a fim de proteger a saúde humana, essa substância deve ser retirada da lista sem demora.
(6)
A Comissão deve recorrer ao procedimento de urgência para retirar da lista da União uma substância que suscite problemas de segurança.
(7)
Em conformidade com o artigo 30.o do Regulamento (CE) n.o 1334/2008, as substâncias aromatizantes não incluídas na lista da União podem ser colocadas no mercado enquanto tais e utilizadas nos e sobre os géneros alimentícios até 22 de outubro de 2014. Esse período transitório não deve ser aplicável ao 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno.
(8)
Devido aos níveis muito baixos de utilização e à quantidade total reduzida de 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno adicionada anualmente aos géneros alimentícios na União Europeia, a presença dessa substância nos géneros alimentícios não suscita problemas imediatos de segurança. Por conseguinte, tendo em conta também razões técnicas e económicas, devem ser estabelecidos períodos transitórios para abranger os géneros alimentícios contendo a substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno que tenham sido colocados no mercado ou expedidos a partir de países terceiros para a União antes da entrada em vigor do presente regulamento.
(9)
O Regulamento (CE) n.o 1334/2008 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(10)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
No anexo I do Regulamento (CE) n.o 1334/2008, a parte A é alterada em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
1. É proibida a colocação no mercado de 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno enquanto substância aromatizante e a sua utilização em ou sobre géneros alimentícios.
2. É proibida a colocação no mercado de géneros alimentícios que contenham a substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno.
3. É proibida a importação de 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno enquanto substância aromatizante e a importação de géneros alimentícios que contenham a substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno.
Artigo 3.o
1. Em derrogação ao artigo 2.o, n.o 2, os géneros alimentícios que contenham a substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno e que tenham sido legalmente colocados no mercado antes data de entrada em vigor do presente regulamento podem ser comercializados até à sua data-limite de consumo ou à sua data de durabilidade mínima.
2. O artigo 2.o não se aplica às remessas de géneros alimentícios que contenham a substância aromatizante 3-acetil-2,5-dimetiltiofeno nos casos em que o importador desses géneros alimentícios possa demonstrar que as mesmas foram expedidas do país terceiro em causa e estavam a caminho da União antes da data de entrada em vigor do presente regulamento.
Artigo 4.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 14 de junho de 2013.


Input:
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 20 mars 2014
abrogeant les listes des établissements de pays tiers en provenance desquels les États membres autorisent les importations de certains produits d’origine animale, adoptées sur la base de la décision 95/408/CE du Conseil
[notifiée sous le numéro C(2014) 1742]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2014/160/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 854/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant les règles spécifiques d’organisation des contrôles officiels concernant les produits d’origine animale destinés à la consommation humaine (1), et notamment son article 16,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2004/41/CE du Parlement européen et du Conseil (2) a modifié la décision 95/408/CE du Conseil (3) et prévu que des listes provisoires de pays tiers et d’établissements de pays tiers établies conformément à la décision 95/408/CE devraient continuer de s’appliquer mutatis mutandis, en attendant l’adoption des dispositions nécessaires sur la base des règlements du Parlement européen et du Conseil (CE) no 852/2004 (4), (CE) no 853/2004 (5) et (CE) no 854/2004 ou de la directive 2002/99/CE du Conseil (6). La décision était applicable jusqu’à la date d’application des règlements (CE) no 852/2004, (CE) no 853/2004 et (CE) no 854/2004, soit jusqu’au 1er janvier 2006.
(2)
Les listes des établissements de pays tiers en provenance desquels les États membres autorisent les importations de certains produits d’origine animale, qui ont été adoptées sur la base de la décision 95/408/CE, existent toujours.
(3)
L’article 12 du règlement (CE) no 854/2004 établit la procédure à suivre pour l’élaboration et la mise à jour de la liste des établissements en provenance desquels les importations de certains produits d’origine animale sont autorisées. En vertu des dispositions de cet article et, en particulier, du paragraphe 5, qui dispose que la Commission prend les dispositions nécessaires pour que des versions actualisées de toutes les listes établies ou mises à jour soient accessibles au public, les listes des établissements en provenance desquels les États membres autorisent les importations de certains produits d’origine animale destinés à la consommation humaine sont publiées sur le site internet de la Commission européenne (7).
(4)
La clarté de la législation de l’Union et l’établissement de listes des établissements de pays tiers en provenance desquels les importations de certains produits d’origine animale sont autorisées commandent que les anciennes listes adoptées sur la base de la décision 95/408/CE et désormais dépassées soient formellement abrogées pour des raisons de sécurité juridique.
(5)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les décisions de la Commission énumérées à l’annexe sont abrogées.
Article 2
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 20 mars 2014.


Input:
KOMISIJAS LĒMUMS
(2013. gada 31. maijs)
par pasākumu, ko Vācija veikusi saskaņā ar 11. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/42/EK par mašīnām un ar kuru tiek aizliegts laist tirgū Regal Tools Co. Ltd ražotos HV 0003 tipa ķēdes zāģus
(izziņots ar dokumenta numuru C(2013) 3125)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/260/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/42/EK (1) par mašīnām un jo īpaši tās 11. pantu,
tā kā:
(1)
Vācijas iestādes saskaņā ar Direktīvas 2006/42/EK 11. panta 2. punktu informēja Komisiju un pārējās dalībvalstis par pasākumu, ar ko tiek aizliegts laist tirgū HV 0003 tipa ķēdes zāģus, kurus ražo Regal Tools Co. Ltd, adrese: Technology Industrial Park, Chengxin Road 223, Yongkang, China, un kurus ES importē Bergner Europe GmbH, adrese: Am Seestern 18, 40547 Düsseldorf, Germany.
(2)
Vācijas puse informēja, ka pasākuma iemesls bija ķēdes zāģa neatbilstība šādām būtiskām veselības un drošības prasībām, kas noteiktas Direktīvas 2006/42/EK I pielikumā (ar atsauci uz specifikācijām attiecīgajā harmonizētajā Eiropas standartā EN ISO 11681-1):
1.3.2.
Demontēšanās risks darbības laikā
Stiprības testus, kas noteikti attiecīgajā harmonizētajā Eiropas standartā (EN ISO 11681-1:2008 - 5.2.1. punkts), neizturēja ne ķēdes zāģa aizmugures, ne priekšējais rokturis.
1.7.4.
Instrukcijas
Instrukcijās nebija ietverts ražotāja nosaukums un pilna adrese (1.7.4.2. a)), EK atbilstības deklarācija (1.7.4.2. c)), vispārīgs mašīnas apraksts (1.7.4.2. d)), informācija par to trokšņa emisiju, kas izplatās pa gaisu (1.7.4.2. u)), un par ierīces radīto vibrāciju (2.2.1.1.).
2.3. c)
Automātiskā bremze
Ķēdes zāģa darbība netika pārtraukta pietiekami īsā laikā ne pēc manuālās ķēdes bremzes iedarbināšanas, ne arī apstākļos, kad jādarbojas nemanuālai ķēdes bremzes sistēmai (EN ISO 11681-1:2008 - 5.5.1. un 5.5.2. punkts).
(3)
Vācijas iestādes norādīja, ka, lai gan ķēdes zāģim bija CE marķējums, tam nebija pievienota ražotāja vai tā pilnvarotā pārstāvja sastādīta un parakstīta EK atbilstības deklarācija, kā noteikts Direktīvas 2006/42/EK 5. panta 1. punkta e) apakšpunktā. Vācijas iestādes norādīja arī, ka, lai gan portatīvie ķēdes zāģi ir iekļauti direktīvas IV pielikumā pie to mašīnu kategorijām, kurām jāpiemēro viena no 12. panta 3. vai 4. punktā minētajām atbilstības novērtēšanas procedūrām, netika sniegti pierādījumi, ka HV 0003 tipa ķēdes zāģim šāda procedūra būtu veikta.
(4)
Paziņojumam bija pievienots Deutsche Prüf- und Zertifizierungsstelle für Land- und Forsttechnik GbR sastādīts pārbaudes ziņojums.
(5)
Saskaņā ar Direktīvas 2006/42/EK 11. panta 3. punktā noteikto procedūru Komisija nosūtīja vēstuli ražotājam un importētājam, aicinot viņus paust viedokli par Vācijas iestāžu veikto pasākumu.
(6)
No ražotāja atbilde netika saņemta. Importētājs informēja Komisiju, ka ķēdes zāģa pārdošana ir pārtraukta un ka šāda tipa ķēdes zāģi vairs netiek importēti.
(7)
Vācijas iestāžu sniegto pierādījumu izpēte apstiprina, ka Regal Tools Co. Ltd ražotais HV 0003 tipa ķēdes zāģis neatbilst Direktīvā 2006/42/EK noteiktajām būtiskajām veselības un drošības prasībām un ka šī neatbilstība lietotājiem rada nopietnus savainojumu draudus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Vācijas iestāžu veiktais pasākums, ar ko tiek aizliegts laist tirgū Regal Tools Co. Ltd ražoto HV 0003 tipa ķēdes zāģi, ir pamatots.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2013. gada 31. maijā


Input:
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 1184/2014,
30. oktoober 2014,
millega Rootsi lipu all sõitvatel laevadel keelatakse põhjaatlandi süsika püük IIIa ja IV püügipiirkonnas ning IIa, IIIb, IIIc püügipiirkonna ja alarajoonide 22-32 liidu vetes
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, (1) eriti selle artikli 36 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu määrusega (EL) nr 43/2014 (2) on kehtestatud kvoodid 2014. aastaks.
(2)
Komisjonile esitatud teabe kohaselt on käesoleva määruse lisas osutatud kalavaru püük samas lisas osutatud liikmesriigi lipu all sõitvate või selles liikmesriigis registreeritud laevade puhul ammendanud 2014. aastaks eraldatud kvoodi.
(3)
Seepärast on vaja keelata nimetatud kalavaru püük,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Kvoodi ammendumine
Käesoleva määruse lisas osutatud liikmesriigile 2014. aastaks samas lisas osutatud kalavaru püügiks eraldatud kvooti käsitatakse ammendatuna alates lisas sätestatud kuupäevast.
Artikkel 2
Keelud
Käesoleva määruse lisas osutatud liikmesriigi lipu all sõitvatel või selles liikmesriigis registreeritud laevadel on keelatud püüda samas lisas osutatud kalavaru alates lisas sätestatud kuupäevast. Kõnealustel laevadel on keelatud pardal hoida, ümber paigutada, ümber laadida või lossida sellist püütud kalavaru pärast nimetatud kuupäeva.
Artikkel 3
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 30. oktoober 2014