Input:
ΚΑΤ’ ΕΞΟΥΣΙΟΔΌΤΗΣΗ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 240/2014 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 7ης Ιανουαρίου 2014
σχετικά με τον ευρωπαϊκό κώδικα δεοντολογίας για την εταιρική σχέση στο πλαίσιο των ευρωπαϊκών διαρθρωτικών και επενδυτικών ταμείων
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1303/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 17ης Δεκεμβρίου 2013, περί καθορισμού κοινών διατάξεων για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης, το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο, το Ταμείο Συνοχής, το Ευρωπαϊκό Γεωργικό Ταμείο Αγροτικής Ανάπτυξης και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας, περί καθορισμού γενικών διατάξεων για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης, το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο, το Ταμείο Συνοχής και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας και για την κατάργηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1083/2006 του Συμβουλίου (1), και ιδίως το άρθρο 5 παράγραφος 3,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Στόχος του παρόντος κανονισμού είναι η θέσπιση ευρωπαϊκού κώδικα δεοντολογίας για την υποστήριξη και τη διευκόλυνση των κρατών μελών όσον αφορά την οργάνωση των εταιρικών σχέσεων για τη σύναψη συμφωνιών εταιρικής σχέσης και την υλοποίηση προγραμμάτων που λαμβάνουν στήριξη από το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης (ΕΤΠΑ), το Ευρωπαϊκό Κοινωνικό Ταμείο (ΕΚΤ), το Ταμείο Συνοχής, το Ευρωπαϊκό Γεωργικό Ταμείο Αγροτικής Ανάπτυξης (ΕΓΤΑΑ) και το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας (ΕΤΘΑ). Τα εν λόγω ταμεία λειτουργούν πλέον εντός κοινού πλαισίου και καλούνται «ευρωπαϊκά διαρθρωτικά και επενδυτικά ταμεία» (εφεξής «ταμεία ESI»).
(2)
Η συνεργασία στο πλαίσιο εταιρικής σχέσης αποτελεί καθιερωμένη αρχή για την εφαρμογή των ταμείων ESI. Η εταιρική σχέση προϋποθέτει τη στενή συνεργασία μεταξύ των δημόσιων αρχών, των οικονομικών και των κοινωνικών εταίρων και των φορέων που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών σε εθνικό, περιφερειακό και τοπικό επίπεδο καθ’ όλη τη διάρκεια του κύκλου προγραμματισμού που περιλαμβάνει τα στάδια της κατάρτισης, της εφαρμογής, της παρακολούθησης και της αξιολόγησης.
(3)
Οι επιλεγμένοι εταίροι θα πρέπει να είναι οι πλέον αντιπροσωπευτικοί των οικείων φορέων. Οι διαδικασίες επιλογής θα πρέπει να χαρακτηρίζονται από διαφάνεια και να λαμβάνουν υπόψη τα θεσμικά και νομικά πλαίσια των κρατών μελών, καθώς και τις εθνικές και περιφερειακές αρμοδιότητές τους.
(4)
Στους εταίρους αυτούς θα πρέπει να συγκαταλέγονται δημόσιες αρχές, οικονομικοί και κοινωνικοί εταίροι και φορείς που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών, συμπεριλαμβανομένων των περιβαλλοντικών εταίρων, των οργανώσεων σε επίπεδο κοινοτήτων και των εθελοντικών οργανώσεων, που μπορούν να επηρεάσουν ή να επηρεαστούν σε σημαντικό βαθμό από την εφαρμογή της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και την υλοποίηση των προγραμμάτων. Ιδιαίτερη προσοχή θα πρέπει να δοθεί στη συμπερίληψη ομάδων που μπορεί να επηρεαστούν από τα προγράμματα, αλλά δυσκολεύονται να τα επηρεάσουν, και ιδιαίτερα στις πλέον ευάλωτες και περιθωριοποιημένες κοινότητες, οι οποίες αντιμετωπίζουν τον μεγαλύτερο κίνδυνο διακρίσεων ή κοινωνικού αποκλεισμού, και ιδίως στα άτομα με αναπηρία, στους μετανάστες και στους Ρομά.
(5)
Για την επιλογή των εταίρων είναι απαραίτητο να ληφθούν υπόψη οι διαφορές μεταξύ των συμφωνιών εταιρικής σχέσης και των προγραμμάτων. Οι συμφωνίες εταιρικής σχέσης καλύπτουν όλα τα ταμεία ESI που παρέχουν στήριξη σε κάθε κράτος μέλος, ενώ τα προγράμματα αφορούν μόνο τα ταμεία ESI που συνεισφέρουν σε αυτά. Για τις συμφωνίες εταιρικής σχέσης θα πρέπει να επιλέγονται οι εταίροι που θεωρούνται σχετικοί με την προγραμματιζόμενη χρήση του συνόλου των ταμείων ESI, ενώ για τα προγράμματα είναι αρκετό να επιλέγονται οι εταίροι που θεωρούνται σχετικοί με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI που συνεισφέρουν στο εκάστοτε πρόγραμμα.
(6)
Οι εταίροι θα πρέπει να συμμετέχουν στην κατάρτιση και την εφαρμογή των συμφωνιών εταιρικής σχέσης και των προγραμμάτων. Για τον σκοπό αυτό, πρέπει να θεσπίζονται βασικές αρχές και ορθές πρακτικές για την έγκαιρη, ουσιαστική και διαφανή διαβούλευση των εταίρων σχετικά με την ανάλυση των προκλήσεων και των αναγκών που πρέπει να αντιμετωπιστούν, την επιλογή των στόχων και των προτεραιοτήτων για την αντιμετώπισή τους και τις δομές συντονισμού, καθώς και τις συμφωνίες πολυεπίπεδης διακυβέρνησης που απαιτούνται για την αποτελεσματική εφαρμογή των πολιτικών.
(7)
Οι εταίροι θα πρέπει να εκπροσωπούνται στις επιτροπές παρακολούθησης των προγραμμάτων. Οι κανόνες που διέπουν τη συμμετοχή των μελών και τις διαδικασίες επιτροπής θα πρέπει να προωθούν τη συνέχεια και την αφομοίωση του προγραμματισμού και της εφαρμογής, σαφείς και διαφανείς ρυθμίσεις ως προς τις εργασίες, καθώς και την έγκαιρη παράδοση και την εξάλειψη των διακρίσεων.
(8)
Οι εταίροι, με την ενεργό συμμετοχή τους στις επιτροπές παρακολούθησης, θα πρέπει να συμμετέχουν στην αξιολόγηση των επιδόσεων σχετικά με τις διάφορες προτεραιότητες, τις σχετικές εκθέσεις για τα προγράμματα και, κατά περίπτωση, τις προσκλήσεις υποβολής προτάσεων.
(9)
Η αποτελεσματική εταιρική σχέση θα πρέπει να διευκολύνεται με την παροχή βοήθειας στους σχετικούς εταίρους για την ενίσχυση της θεσμικής τους ικανότητας με στόχο την κατάρτιση και την υλοποίηση των προγραμμάτων.
(10)
Η Επιτροπή θα πρέπει να διευκολύνει την ανταλλαγή ορθών πρακτικών, την ενίσχυση της θεσμικής ικανότητας και τη διάδοση των σχετικών αποτελεσμάτων μεταξύ των κρατών μελών, των διαχειριστικών αρχών και των εκπροσώπων των εταίρων με τη συγκρότηση μιας κοινότητας πρακτικής για την εταιρική σχέση που θα καλύπτει όλα τα ταμεία ESI.
(11)
Ο ρόλος των εταίρων κατά την εφαρμογή των συμφωνιών εταιρικής σχέσης και οι επιδόσεις και η αποτελεσματικότητα της εταιρικής σχέσης κατά την προγραμματική περίοδο θα πρέπει να αξιολογούνται από τα κράτη μέλη.
(12)
Για την υποστήριξη και τη διευκόλυνση των κρατών μελών κατά την οργάνωση της εταιρικής σχέσης η Επιτροπή θα πρέπει να παράσχει παραδείγματα βέλτιστων πρακτικών που εφαρμόζονται στα κράτη μέλη,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
ΚΕΦΑΛΑΙΟ I
ΓΕΝΙΚΕΣ ΔΙΑΤΑΞΕΙΣ
Άρθρο 1
Αντικείμενο και πεδίο εφαρμογής
Ο παρών κανονισμός θεσπίζει τον ευρωπαϊκό κώδικα δεοντολογίας για την εταιρική σχέση όσον αφορά τις συμφωνίες εταιρικής σχέσης και τα προγράμματα που λαμβάνουν στήριξη από τα ευρωπαϊκά διαρθρωτικά και επενδυτικά ταμεία.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ II
ΒΑΣΙΚΕΣ ΑΡΧΕΣ ΓΙΑ ΔΙΑΦΑΝΕΙΣ ΔΙΑΔΙΚΑΣΙΕΣ ΟΣΟΝ ΑΦΟΡΑ ΤΟΝ ΠΡΟΣΔΙΟΡΙΣΜΟ ΟΙΚΕΙΩΝ ΕΤΑΙΡΩΝ
Άρθρο 2
Αντιπροσωπευτικότητα των εταίρων
Τα κράτη μέλη εξασφαλίζουν ότι οι εταίροι που αναφέρονται στο άρθρο 5 παράγραφος 1 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013 είναι οι πλέον αντιπροσωπευτικοί για τους σχετικούς ενδιαφερόμενους φορείς και ορίζονται ως δεόντως εντεταλμένοι εκπρόσωποι, με βάση τις αρμοδιότητές τους, την ικανότητα ενεργού συμμετοχής τους και το κατάλληλο επίπεδο εκπροσώπησης.
Άρθρο 3
Προσδιορισμός οικείων εταίρων για τη συμφωνία εταιρικής σχέσης
1. Για τη συμφωνία εταιρικής σχέσης, τα κράτη μέλη προσδιορίζουν τους σχετικούς εταίρους, μεταξύ των οποίων τουλάχιστον οι εξής:
α)
αρμόδιες περιφερειακές, τοπικές, δημοτικές και άλλες δημόσιες αρχές, όπως:
i)
περιφερειακές αρχές, εθνικοί εκπρόσωποι τοπικών αρχών και τοπικές αρχές που εκπροσωπούν τις μεγαλύτερες πόλεις και αστικές περιοχές, οι αρμοδιότητες των οποίων σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI·
ii)
εθνικοί εκπρόσωποι ανώτατων εκπαιδευτικών ιδρυμάτων, πάροχοι υπηρεσιών εκπαίδευσης και κατάρτισης, καθώς και ερευνητικά κέντρα, ενόψει της προγραμματιζόμενης χρήσης των ταμείων ESI·
iii)
άλλες εθνικές δημόσιες αρχές, οι οποίες είναι υπεύθυνες για την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών που αναφέρονται στα άρθρα 4 έως 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013, ενόψει της προγραμματιζόμενης χρήσης των ταμείων ESI· και ιδίως οι φορείς για την προώθηση της ίσης μεταχείρισης που έχουν συσταθεί σύμφωνα με την οδηγία 2000/43/ΕΚ του Συμβουλίου (2), την οδηγία 2004/113/ΕΚ του Συμβουλίου (3) και την οδηγία 2006/54/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (4)·
β)
οικονομικοί και κοινωνικοί εταίροι, μεταξύ των οποίων οι εξής:
i)
αναγνωρισμένες σε εθνικό επίπεδο οργανώσεις κοινωνικών εταίρων, ιδίως διεπαγγελματικές οργανώσεις γενικού χαρακτήρα και τομεακές οργανώσεις, οι τομείς των οποίων σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI·
ii)
εθνικά εμπορικά επιμελητήρια και επιχειρηματικές ενώσεις που εκπροσωπούν το γενικό συμφέρον των τομέων και των κλάδων ενόψει της προγραμματιζόμενης χρήσης των ταμείων ESI και με στόχο την εξασφάλιση ίσης εκπροσώπησης των μεγάλων, μεσαίων, μικρών και πολύ μικρών επιχειρήσεων, παράλληλα με τους εκπροσώπους της κοινωνικής οικονομίας·
γ)
φορείς που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών, όπως οι περιβαλλοντικοί εταίροι, οι μη κυβερνητικές οργανώσεις και οι φορείς που είναι επιφορτισμένοι με την προώθηση της κοινωνικής ένταξης, της ισότητας των φύλων και της εξάλειψης των διακρίσεων, μεταξύ των οποίων οι εξής:
i)
φορείς που δραστηριοποιούνται στους τομείς που σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI και την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών που αναφέρονται στα άρθρα 4 έως 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013 ανάλογα με την αντιπροσωπευτικότητά τους και με βάση τη γεωγραφική και θεματική κάλυψη, τη διαχειριστική ικανότητα, την εμπειρογνωμοσύνη και τις καινοτόμες προσεγγίσεις·
ii)
άλλοι οργανισμοί ή ομάδες που επηρεάζονται ή είναι πιθανό να επηρεαστούν σε σημαντικό βαθμό από την εφαρμογή των ταμείων ESI, ιδίως ομάδες που θεωρείται ότι κινδυνεύουν να υποστούν διακρίσεις ή κοινωνικό αποκλεισμό.
2. Στην περίπτωση που οι δημόσιες αρχές, οι οικονομικοί και οι κοινωνικοί εταίροι και οι φορείς που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών έχουν συστήσει οργάνωση για την ομαδοποίηση των συμφερόντων τους με στόχο τη διευκόλυνση της συμμετοχής τους στην εταιρική σχέση (κεντρική οργάνωση), δύνανται να ορίσουν έναν και μόνο εκπρόσωπο για την έκθεση των απόψεων της κεντρικής οργάνωσης στην εταιρική σχέση.
Άρθρο 4
Προσδιορισμός οικείων εταίρων για προγράμματα
1. Για κάθε πρόγραμμα τα κράτη μέλη προσδιορίζουν τους σχετικούς εταίρους μεταξύ των οποίων είναι τουλάχιστον οι εξής:
α)
αρμόδιες περιφερειακές, τοπικές, δημοτικές και άλλες δημόσιες αρχές, όπως:
i)
περιφερειακές αρχές, εθνικοί εκπρόσωποι τοπικών αρχών και τοπικές αρχές που εκπροσωπούν τις μεγαλύτερες πόλεις και αστικές περιοχές, οι αρμοδιότητες των οποίων σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI·
ii)
εθνικοί ή περιφερειακοί εκπρόσωποι ανώτατων εκπαιδευτικών ιδρυμάτων, πάροχοι υπηρεσιών εκπαίδευσης και κατάρτισης και υπηρεσιών παροχής συμβουλών, καθώς και ερευνητικά κέντρα, ενόψει της προγραμματιζόμενης χρήση των ταμείων ESI που συνεισφέρουν στο πρόγραμμα·
iii)
άλλες δημόσιες αρχές επιφορτισμένες με την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών που αναφέρονται στα άρθρα 4 έως 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013, ενόψει της προγραμματιζόμενης χρήσης των ταμείων ESI που συνεισφέρουν στο πρόγραμμα, και ειδικότερα φορείς για την προώθηση της ίσης μεταχείρισης που συστήθηκαν σύμφωνα με την οδηγία 2000/43/ΕΚ, την οδηγία 2004/113/ΕΚ και την οδηγία 2006/54/ΕΚ·
iv)
άλλοι φορείς οργανωμένοι σε εθνικό, περιφερειακό ή τοπικό επίπεδο και αρχές που εκπροσωπούν τις περιοχές όπου πραγματοποιούνται ολοκληρωμένες εδαφικές επενδύσεις και στρατηγικές τοπικής ανάπτυξης χρηματοδοτούμενες από το πρόγραμμα·
β)
οικονομικοί και κοινωνικοί εταίροι, μεταξύ των οποίων οι εξής:
i)
αναγνωρισμένες σε εθνικό ή περιφερειακό επίπεδο οργανώσεις κοινωνικών εταίρων, ιδίως διεπαγγελματικές οργανώσεις γενικού χαρακτήρα και τομεακές οργανώσεις, οι τομείς των οποίων σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI που συνεισφέρουν στο πρόγραμμα·
ii)
εθνικά ή περιφερειακά εμπορικά επιμελητήρια και επιχειρηματικές ενώσεις που εκπροσωπούν το γενικό συμφέρον των τομέων ή των κλάδων με στόχο την εξασφάλιση ίσης εκπροσώπησης των μεγάλων, μεσαίων, μικρών και πολύ μικρών επιχειρήσεων, παράλληλα με τους εκπροσώπους της κοινωνικής οικονομίας·
iii)
άλλοι παρόμοιοι φορείς με οργάνωση σε εθνικό ή περιφερειακό επίπεδο·
γ)
φορείς που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών, όπως οι περιβαλλοντικοί εταίροι, οι μη κυβερνητικές οργανώσεις και οι φορείς που είναι επιφορτισμένοι με την προώθηση της κοινωνικής ένταξης, της ισότητας των φύλων και της εξάλειψης των διακρίσεων, μεταξύ των οποίων οι εξής:
i)
φορείς που δραστηριοποιούνται στους τομείς που σχετίζονται με την προγραμματιζόμενη χρήση των ταμείων ESI που συνεισφέρουν στο πρόγραμμα και την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών που αναφέρονται στα άρθρα 4 έως 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013 ανάλογα με την αντιπροσωπευτικότητά τους και με βάση τη γεωγραφική και θεματική κάλυψη, τη διαχειριστική ικανότητα, την εμπειρογνωμοσύνη και τις καινοτόμες προσεγγίσεις·
ii)
φορείς που εκπροσωπούν τις ομάδες τοπικής δράσης που αναφέρονται στο άρθρο 34 παράγραφος 1 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013·
iii)
άλλοι οργανισμοί ή ομάδες που επηρεάζονται ή είναι πιθανό να επηρεαστούν σε σημαντικό βαθμό από την εφαρμογή των ταμείων ESI, ιδίως ομάδες που θεωρείται ότι κινδυνεύουν να υποστούν διακρίσεις ή κοινωνικό αποκλεισμό.
2. Όσον αφορά τα ευρωπαϊκά προγράμματα εδαφικής συνεργασίας, τα κράτη μέλη μπορεί να επιτρέψουν τη συμμετοχή στην εταιρική σχέση στους εξής φορείς:
i)
ευρωπαϊκούς ομίλους εδαφικής συνεργασίας που δραστηριοποιούνται στην αντίστοιχη διασυνοριακή ή διακρατική περιοχή του προγράμματος·
ii)
αρχές ή φορείς που συμμετέχουν στην ανάπτυξη ή την εφαρμογή μακροπεριφερειακής στρατηγικής ή στρατηγικής θαλάσσιας λεκάνης στην περιοχή του προγράμματος, συμπεριλαμβανομένων των συντονιστών των τομέων προτεραιότητας για μακροπεριφερειακές στρατηγικές.
3. Στην περίπτωση που οι δημόσιες αρχές, οι οικονομικοί και οι κοινωνικοί εταίροι και οι φορείς που εκπροσωπούν την κοινωνία των πολιτών έχουν συστήσει κεντρική οργάνωση, δύνανται να ορίσουν έναν και μόνο εκπρόσωπο για την έκθεση των απόψεων της κεντρικής οργάνωσης στην εταιρική σχέση.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ III
ΒΑΣΙΚΕΣ ΑΡΧΕΣ ΚΑΙ ΟΡΘΕΣ ΠΡΑΚΤΙΚΕΣ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗ ΣΥΜΜΕΤΟΧΗ ΤΩΝ ΟΙΚΕΙΩΝ ΕΤΑΙΡΩΝ ΣΤΗΝ ΚΑΤΑΡΤΙΣΗ ΤΗΣ ΣΥΜΦΩΝΙΑΣ ΕΤΑΙΡΙΚΗΣ ΣΧΕΣΗΣ ΚΑΙ ΤΩΝ ΠΡΟΓΡΑΜΜΑΤΩΝ
Άρθρο 5
Διαβουλεύσεις με τους σχετικούς εταίρους κατά την κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και των προγραμμάτων
1. Για να διασφαλίσουν τη διαφανή και αποτελεσματική συμμετοχή των οικείων εταίρων, τα κράτη μέλη και οι διαχειριστικές αρχές προβαίνουν σε διαβούλευση μαζί τους σχετικά με τη διαδικασία και το χρονοδιάγραμμα της κατάρτισης της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και των προγραμμάτων. Με τον τρόπο αυτό, τους ενημερώνουν πλήρως σχετικά με το περιεχόμενο και τις ενδεχόμενες αλλαγές.
2. Όσον αφορά τη διαβούλευση με τους σχετικούς εταίρους, τα κράτη μέλη λαμβάνουν υπόψη την ανάγκη:
α)
έγκαιρης δημοσιοποίησης και εύκολης πρόσβασης στις σχετικές πληροφορίες·
β)
διάθεσης στους εταίρους επαρκούς χρόνου για την ανάλυση και τη διατύπωση παρατηρήσεων σχετικά με τα βασικά προπαρασκευαστικά έγγραφα, το σχέδιο της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και τα σχέδια των προγραμμάτων·
γ)
παροχής διαθέσιμων διαύλων μέσω των οποίων οι εταίροι θα μπορούν να υποβάλλουν τα ερωτήματα και τις παρατηρήσεις τους και θα ενημερώνονται σχετικά με τον τρόπο με τον οποίο έχουν συνεκτιμηθεί οι προτάσεις τους·
δ)
διάδοσης των αποτελεσμάτων της διαβούλευσης.
3. Όσον αφορά τα προγράμματα αγροτικής ανάπτυξης, τα κράτη μέλη λαμβάνουν υπόψη τον ρόλο που μπορούν να διαδραματίσουν στη συμμετοχή των οικείων εταίρων τα εθνικά αγροτικά δίκτυα που συστήνονται με βάση το άρθρο 54 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1305/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (5).
4. Στην περίπτωση που έχουν συναφθεί επίσημες συμφωνίες μεταξύ των διαφόρων υποεθνικών επιπέδων διακυβέρνησης, το κράτος μέλος λαμβάνει υπόψη τις εν λόγω συμφωνίες πολυεπίπεδης διακυβέρνησης σύμφωνα με το θεσμικό και νομικό του πλαίσιο.
Άρθρο 6
Κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης
Τα κράτη μέλη μεριμνούν για τη συμμετοχή των οικείων εταίρων, σύμφωνα με το θεσμικό και νομικό τους πλαίσιο, στην κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και ειδικότερα όσον αφορά:
α)
την ανάλυση των διαφορών, των αναπτυξιακών αναγκών και του δυναμικού ανάπτυξης σε σχέση με τους θεματικούς στόχους, συμπεριλαμβανομένων όσων καλύπτονται από τις σχετικές ειδικές για κάθε χώρα συστάσεις·
β)
τις συνόψεις των εκ των προτέρων αιρεσιμοτήτων των προγραμμάτων και των βασικών πορισμάτων τυχόν εκ των προτέρων αξιολογήσεων της συμφωνίας εταιρικής σχέσης που διενεργήθηκαν με πρωτοβουλία του κράτους μέλους·
γ)
την επιλογή των θεματικών στόχων, τις ενδεικτικές κατανομές των ταμείων ESI και τα βασικά προσδοκώμενα αποτελέσματά τους·
δ)
τον κατάλογο των προγραμμάτων και των μηχανισμών εθνικού και περιφερειακού επιπέδου για τη διασφάλιση του συντονισμού των ταμείων ESI μεταξύ τους και με άλλα ενωσιακά ή εθνικά χρηματοδοτικά μέσα, καθώς και με την Ευρωπαϊκή Τράπεζα Επενδύσεων·
ε)
τις ρυθμίσεις για τη διασφάλιση ολοκληρωμένης προσέγγισης ως προς τη χρήση των ταμείων ESI για την εδαφική ανάπτυξη αστικών, αγροτικών, παράκτιων και αλιευτικών περιοχών και περιοχών με ιδιαίτερα εδαφικά χαρακτηριστικά·
στ)
τις ρυθμίσεις για τη διασφάλιση ολοκληρωμένης προσέγγισης για την αντιμετώπιση των ειδικών αναγκών των γεωγραφικών περιοχών που πλήττονται κατεξοχήν από τη φτώχεια και στοχευόμενων ομάδων που αντιμετωπίζουν τον υψηλότερο κίνδυνο διακρίσεων ή αποκλεισμού, με ειδική μέριμνα για τις περιθωριοποιημένες κοινότητες·
ζ)
την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών που αναφέρονται στα άρθρα 5, 7 και 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013.
Άρθρο 7
Πληροφορίες σχετικά με τη συμμετοχή των οικείων εταίρων στη συμφωνία εταιρικής σχέσης
Για τη συμφωνία εταιρικής σχέσης, τα κράτη μέλη παρέχουν τουλάχιστον τις εξής πληροφορίες:
α)
τον κατάλογο των εταίρων που συμμετέχουν στην κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης·
β)
τις δράσεις που έχουν αναληφθεί για τη διασφάλιση της ενεργού συμμετοχής των εταίρων, συμπεριλαμβανομένων των δράσεων σχετικά με την προσβασιμότητα, ιδίως στην περίπτωση ατόμων με αναπηρία·
γ)
τον ρόλο των εταίρων κατά την κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης·
δ)
τα αποτελέσματα της διαβούλευσης με τους εταίρους και την περιγραφή των οφελών που απέφερε κατά την κατάρτιση της συμφωνίας εταιρικής σχέσης.
Άρθρο 8
Κατάρτιση των προγραμμάτων
Τα κράτη μέλη μεριμνούν για τη συμμετοχή των οικείων εταίρων, σύμφωνα με το θεσμικό και νομικό τους πλαίσιο, στην κατάρτιση των προγραμμάτων και ειδικότερα όσον αφορά:
α)
την ανάλυση και τον προσδιορισμό των αναγκών·
β)
τον καθορισμό και την επιλογή των προτεραιοτήτων και των σχετικών ειδικών στόχων·
γ)
την κατανομή της χρηματοδότησης·
δ)
τον καθορισμό των ειδικών δεικτών κάθε προγράμματος·
ε)
την εφαρμογή των οριζόντιων αρχών όπως ορίζονται στα άρθρα 7 και 8 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013·
στ)
τη σύνθεση της επιτροπής παρακολούθησης.
Άρθρο 9
Πληροφορίες σχετικά με τη συμμετοχή των οικείων εταίρων σε προγράμματα
Για τα προγράμματα, τα κράτη μέλη παρέχουν τουλάχιστον τις εξής πληροφορίες:
α)
δράσεις που έχουν αναληφθεί για τη συμμετοχή των οικείων εταίρων στην κατάρτιση των προγραμμάτων και τις τροποποιήσεις τους·
β)
τις προγραμματισμένες δράσεις για την εξασφάλιση της συμμετοχής των εταίρων στην υλοποίηση των προγραμμάτων.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ IV
ΟΡΘΕΣ ΠΡΑΚΤΙΚΕΣ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗ ΔΙΑΜΟΡΦΩΣΗ ΤΩΝ ΚΑΝΟΝΩΝ ΣΥΜΜΕΤΟΧΗΣ ΤΩΝ ΜΕΛΩΝ ΚΑΙ ΤΩΝ ΕΣΩΤΕΡΙΚΩΝ ΔΙΑΔΙΚΑΣΙΩΝ ΤΩΝ ΕΠΙΤΡΟΠΩΝ ΠΑΡΑΚΟΛΟΥΘΗΣΗΣ
Άρθρο 10
Κανόνες συμμετοχής των μελών στην επιτροπή παρακολούθησης
1. Κατά τη διαμόρφωση των κανόνων συμμετοχής των μελών στην επιτροπή παρακολούθησης, τα κράτη μέλη λαμβάνουν υπόψη τη συμμετοχή των εταίρων που έχουν εμπλακεί στην κατάρτιση των προγραμμάτων και επιδιώκουν την προώθηση της ισότητας μεταξύ ανδρών και γυναικών και την αποφυγή των διακρίσεων.
2. Όσον αφορά τις επιτροπές παρακολούθησης των ευρωπαϊκών προγραμμάτων εδαφικής συνεργασίας, οι εταίροι δύνανται να εκπροσωπούνται από κεντρικές οργανώσεις σε ενωσιακό ή διακρατικό επίπεδο στην περίπτωση διαπεριφερειακών και διακρατικών προγραμμάτων συνεργασίας. Τα κράτη μέλη δύνανται να εξασφαλίζουν την εμπλοκή των εταίρων στις προπαρασκευαστικές εργασίες της επιτροπής παρακολούθησης, ιδίως μέσω της συμμετοχής τους στις εργασίες των επιτροπών συντονισμού σε εθνικό επίπεδο που διοργανώνονται στα συμμετέχοντα κράτη μέλη.
Άρθρο 11
Εσωτερικός κανονισμός της επιτροπής παρακολούθησης
Κατά τη διαμόρφωση των εσωτερικών κανονισμών, οι επιτροπές παρακολούθησης λαμβάνουν υπόψη τα εξής:
α)
τα δικαιώματα ψήφου των μελών·
β)
την ειδοποίηση σχετικά με τις συνεδριάσεις και τη διαβίβαση των εγγράφων, κατά κανόνα τουλάχιστον 10 εργάσιμες ημέρες πριν από την πραγματοποίηση της συνεδρίασης·
γ)
τις ρυθμίσεις σχετικά με τη δημοσιοποίηση και την προσβασιμότητα των προπαρασκευαστικών εγγράφων που υποβάλλονται στις επιτροπές παρακολούθησης·
δ)
τη διαδικασία έγκρισης, δημοσίευσης και προσβασιμότητας των πρακτικών·
ε)
τις ρυθμίσεις για τη σύσταση και τις δραστηριότητες των ομάδων εργασίας στο πλαίσιο των επιτροπών παρακολούθησης·
στ)
τις διατάξεις σχετικά με τις συγκρούσεις συμφερόντων μεταξύ των εταίρων που συμμετέχουν στην παρακολούθηση, την αξιολόγηση και τις προσκλήσεις υποβολής προτάσεων·
ζ)
τις προϋποθέσεις, τις αρχές και τις ρυθμίσεις σχετικά με τους κανόνες επιστροφής δαπανών, τις ευκαιρίες ανάπτυξης ικανοτήτων και τη χρήση τεχνικής συνδρομής.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ V
ΒΑΣΙΚΕΣ ΑΡΧΕΣ ΚΑΙ ΟΡΘΕΣ ΠΡΑΚΤΙΚΕΣ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗ ΣΥΜΜΕΤΟΧΗ ΤΩΝ ΟΙΚΕΙΩΝ ΕΤΑΙΡΩΝ ΣΤΗΝ ΚΑΤΑΡΤΙΣΗ ΠΡΟΣΚΛΗΣΕΩΝ ΥΠΟΒΟΛΗΣ ΠΡΟΤΑΣΕΩΝ ΚΑΙ ΕΚΘΕΣΕΩΝ ΠΡΟΟΔΟΥ, ΚΑΘΩΣ ΕΠΙΣΗΣ ΚΑΙ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗΝ ΠΑΡΑΚΟΛΟΥΘΗΣΗ ΚΑΙ ΤΗΝ ΑΞΙΟΛΟΓΗΣΗ ΤΩΝ ΠΡΟΓΡΑΜΜΑΤΩΝ
Άρθρο 12
Υποχρεώσεις σχετικά με την προστασία των δεδομένων, την εμπιστευτικότητα και τις συγκρούσεις συμφερόντων
Τα κράτη μέλη εξασφαλίζουν ότι οι εταίροι που συμμετέχουν στην κατάρτιση προσκλήσεων υποβολής προσφορών και εκθέσεων προόδου, καθώς και την παρακολούθηση και την αξιολόγηση των προγραμμάτων γνωρίζουν τις υποχρεώσεις τους σχετικά με την προστασία των δεδομένων, την εμπιστευτικότητα και τις συγκρούσεις συμφερόντων.
Άρθρο 13
Συμμετοχή των οικείων εταίρων στην κατάρτιση προσκλήσεων υποβολής προτάσεων
Στην περίπτωση συμμετοχής οικείων εταίρων στην κατάρτιση προσκλήσεων υποβολής προτάσεων ή κατά την αξιολόγησή τους, οι διαχειριστικές αρχές λαμβάνουν τα κατάλληλα μέτρα για την αποφυγή ενδεχόμενων συγκρούσεων συμφερόντων.
Άρθρο 14
Συμμετοχή των οικείων εταίρων στην κατάρτιση εκθέσεων προόδου
Τα κράτη μέλη εξασφαλίζουν τη συμμετοχή οικείων εταίρων στην κατάρτιση εκθέσεων προόδου σχετικά με την εφαρμογή της συμφωνίας εταιρικής σχέσης που αναφέρεται στο άρθρο 52 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013, ιδίως όσον αφορά την αξιολόγηση του ρόλου των εταίρων στην εφαρμογή της συμφωνίας εταιρικής σχέσης και την επισκόπηση των απόψεων που διατύπωσαν κατά τη διάρκεια της διαβούλευσης, συμπεριλαμβανομένης, κατά περίπτωση, της περιγραφής του τρόπου συνεκτίμησης των απόψεων των εταίρων.
Άρθρο 15
Συμμετοχή των οικείων εταίρων στην παρακολούθηση των προγραμμάτων
Στο πλαίσιο της επιτροπής παρακολούθησης και των ομάδων εργασίας της, οι διαχειριστικές αρχές εξασφαλίζουν τη συμμετοχή των εταίρων στην αξιολόγηση των επιδόσεων του προγράμματος, συμπεριλαμβανομένων των συμπερασμάτων της επανεξέτασης των επιδόσεων, και στην κατάρτιση των ετήσιων εκθέσεων εφαρμογής των προγραμμάτων.
Άρθρο 16
Συμμετοχή των οικείων εταίρων στην αξιολόγηση των προγραμμάτων
1. Οι διαχειριστικές αρχές εξασφαλίζουν τη συμμετοχή των οικείων εταίρων στην αξιολόγηση των προγραμμάτων στο πλαίσιο των επιτροπών παρακολούθησης και, κατά περίπτωση, των ειδικών ομάδων εργασίας που συστήνουν οι επιτροπές παρακολούθησης για τον σκοπό αυτό.
2. Οι διαχειριστικές αρχές των προγραμμάτων του Ευρωπαϊκού Ταμείου Περιφερειακής Ανάπτυξης (ΕΤΠΑ), του Ευρωπαϊκού Κοινωνικού Ταμείου (ΕΚΤ) και του Ταμείου Συνοχής προβαίνουν σε διαβουλεύσεις με τους εταίρους σχετικά με τις εκθέσεις για τη σύνοψη των πορισμάτων των αξιολογήσεων που διενεργούνται κατά τη διάρκεια της προγραμματικής περιόδου σύμφωνα με το άρθρο 114 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1303/2013.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ VI
ΕΝΔΕΙΚΤΙΚΗ ΕΠΙΛΟΓΗ ΤΟΜΕΩΝ, ΘΕΜΑΤΩΝ ΚΑΙ ΟΡΘΩΝ ΠΡΑΚΤΙΚΩΝ ΣΧΕΤΙΚΑ ΜΕ ΤΗ ΧΡΗΣΗ ΤΩΝ ΤΑΜΕΙΩΝ ESI ΓΙΑ ΤΗΝ ΕΝΙΣΧΥΣΗ ΤΗΣ ΘΕΣΜΙΚΗΣ ΙΚΑΝΟΤΗΤΑΣ ΤΩΝ ΟΙΚΕΙΩΝ ΕΤΑΙΡΩΝ ΚΑΙ ΤΟΥ ΡΟΛΟΥ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ ΑΝΑΦΟΡΙΚΑ ΜΕ ΤΗ ΔΙΑΔΟΣΗ ΤΩΝ ΟΡΘΩΝ ΠΡΑΚΤΙΚΩΝ
Άρθρο 17
Ενίσχυση της θεσμικής ικανότητας των οικείων εταίρων
1. Η διαχειριστική αρχή διερευνά την ανάγκη χρήσης τεχνικής συνδρομής με στόχο την παροχή στήριξης για τη βελτίωση της θεσμικής ικανότητας των εταίρων, ιδίως όσον αφορά τις μικρές τοπικές αρχές, τους οικονομικούς και κοινωνικούς εταίρους και τις μη κυβερνητικές οργανώσεις, προκειμένου να τους βοηθήσει να συμμετάσχουν αποτελεσματικά στην κατάρτιση, την υλοποίηση, την παρακολούθηση και την αξιολόγηση των προγραμμάτων.
2. Η στήριξη που αναφέρεται στην παράγραφο 1 μπορεί, μεταξύ άλλων, να λάβει τη μορφή ειδικών εργαστηρίων, δράσεων επιμόρφωσης, δομών συντονισμού και δικτύωσης ή συνεισφοράς στο κόστος συμμετοχής στις συνεδριάσεις σχετικά με την κατάρτιση, την υλοποίηση, την παρακολούθηση και την αξιολόγηση ενός προγράμματος.
3. Όσον αφορά τα προγράμματα αγροτικής ανάπτυξης, η στήριξη που αναφέρεται στην παράγραφο 1 μπορεί να παρασχεθεί μέσω του εθνικού αγροτικού δικτύου που συστήνεται βάσει του άρθρου 54 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1305/2013.
4. Όσον αφορά τα προγράμματα του ΕΚΤ, οι διαχειριστικές αρχές των λιγότερο ανεπτυγμένων περιφερειών, των μεταβατικών περιφερειών ή των επιλέξιμων κρατών μελών για στήριξη από το Ταμείο Συνοχής εξασφαλίζουν ότι εκχωρούνται επαρκείς πόροι του ΕΚΤ, ανάλογα με τις ανάγκες, για τις δραστηριότητες ανάπτυξης ικανοτήτων των κοινωνικών εταίρων και των μη κυβερνητικών οργανώσεων που συμμετέχουν στα προγράμματα.
5. Όσον αφορά την ευρωπαϊκή εδαφική συνεργασία, η στήριξη βάσει των παραγράφων 1 και 2 δύναται επίσης να καλύπτει τη στήριξη των εταίρων με στόχο τη βελτίωση της θεσμικής τους ικανότητας για τη συμμετοχή τους σε διεθνείς δραστηριότητες συνεργασίας.
Άρθρο 18
Ο ρόλος της Επιτροπής όσον αφορά τη διάδοση των ορθών πρακτικών
1. Η Επιτροπή δημιουργεί μηχανισμό συνεργασίας κοινό για όλα τα ταμεία ESI, ο οποίος ονομάζεται «ευρωπαϊκή κοινότητα πρακτικής σχετικά με την εταιρική σχέση» και στον οποίο μπορούν να ενταχθούν τα ενδιαφερόμενα κράτη μέλη, οι διαχειριστικές αρχές και οι οργανώσεις εκπροσώπησης των εταίρων σε ενωσιακό επίπεδο.
Η ευρωπαϊκή κοινότητα πρακτικής σχετικά με την εταιρική σχέση διευκολύνει την ανταλλαγή πείρας, την ανάπτυξη ικανοτήτων και τη διάδοση των σχετικών αποτελεσμάτων.
2. Η Επιτροπή παρέχει παραδείγματα ορθών πρακτικών σχετικά με την οργάνωση της εταιρικής σχέσης.
3. Η ανταλλαγή πείρας σχετικά με τον προσδιορισμό, τη μεταφορά και τη διάδοση των ορθών πρακτικών και των καινοτόμων προσεγγίσεων όσον αφορά την υλοποίηση των διαπεριφερειακών προγραμμάτων και δράσεων συνεργασίας βάσει του άρθρου 2 παράγραφος 3 στοιχείο γ) του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1299/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (6) καλύπτει την πείρα που έχει αποκτηθεί σχετικά με την εταιρική σχέση σε προγράμματα συνεργασίας.
ΚΕΦΑΛΑΙΟ VII
ΤΕΛΙΚΕΣ ΔΙΑΤΑΞΕΙΣ
Άρθρο 19
Έναρξη ισχύος
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την επομένη της δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 7 Ιανουαρίου 2014.


Input:
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä heinäkuuta 2013,
Italian myöntämästä valtiontuesta SA.33726 (11/C) [ex SA.33726 (11/NN)] - Maidon lisämaksun maksamisen lykkääminen Italiassa
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 4046)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2013/665/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa edellä mainitun artiklan mukaisesti ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I. MENETTELY
(1)
Saatuaan tiedon Italian maidontuottajilta perittävän maidon lisämaksun maksamisen lykkäämisestä tuen, jota Italian tasavalta aikoo myöntää maidontuottajilleen, soveltuvuudesta yhteismarkkinoille 16 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2003/530/EY (1), (2) hyväksytyn osamaksusuunnitelman mukaisesti, 29 päivänä joulukuuta 2010 annetun asetuksen nro 225 täytäntöönpanolain voimaantulosta 27 päivänä helmikuuta 2011 komissio pyysi 17 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisilta lisätietoja kyseisestä asiasta.
(2)
Italian viranomaiset toimittivat 24 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä ja 29 päivänä kesäkuuta 2011 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä komissiolle pyydetyt lisätiedot.
(3)
Tarkasteltuaan Italian viranomaisten toimittamia lisäselvityksiä ja ottaen huomioon, että edellä mainitun maksun lykkääminen tapahtui ilmoittamatta siitä ennalta komissiolle ja ilman komission hyväksyntää, komissio ilmoitti 14 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä faksilla Italian viranomaisille aloittavansa ilmoittamatonta valtiontukea koskevan menettelyn numerolla SA.33726 (2011/NN).
(4)
Komissio ilmoitti Italialle 11 päivänä tammikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee edellä mainittua maksamisen lykkäämistä ja päätöksellä 2003/530/EY, sellaisena kuin se on muutettuna uudella lykkäyksellä, joka on uusi valtiontuki [(SA.33726 (11/C)], hyväksyttyä osamaksusuunnitelmaa, ja pyysi Italian viranomaisia esittämään huomautuksensa menettelyn aloittamisesta yhden kuukauden kuluessa.
(5)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta.
(6)
Komissio sai huomautuksia asianomaisilta kolmansilta osapuolilta ja toimitti ne Italialle antaakseen sille mahdollisuuden ottaa kantaa niihin.
(7)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle 13 päivänä helmikuuta 2012 sähköpostitse Italian viranomaisten kirjeen, jossa ne pyysivät kahden kuukauden lisäaikaa voidakseen esittää huomautuksensa menettelyn aloittamisesta. Mainitun lisäajan myöntämisestä ilmoitettiin faksitse 21 päivänä helmikuuta 2012.
(8)
Italian pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle sähköpostitse 26 ja 27 päivänä huhtikuuta 2012 Italian viranomaisten vastauksen perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen.
(9)
Italian viranomaiset eivät ole toimittaneet kommentteja asianomaisten huomautuksiin.
II. KUVAUS TUESTA
(10)
Päätöksen 2003/530/EY 1 artiklassa säädetään:
”Tukea, jota Italian tasavalta aikoo myöntää maidontuottajille maksamalla itse yhteisölle määrän, jonka nämä ovat yhteisölle velkaa maito- ja maitotuotteille markkinointivuosien 1995/1996-2001/2002 osalta asetetun lisämaksun perusteella, ja sallimalla kyseisten tuottajien maksaa takaisin velkansa osamaksulla korotta usean vuoden aikana, pidetään poikkeuksellisesti yhteismarkkinoille soveltuvana edellyttäen, että:
-
takaisinmaksu tapahtuu täysimääräisenä samansuuruisina vuosittaisina erinä,
-
takaisinmaksuaika ei ylitä 14:ää vuotta 1 päivästä tammikuuta 2004 laskien.”
(11)
Laissa nro 10/2011 lisätään 29 päivänä joulukuuta 2010 annetun lain nro 225 1 pykälään 12 k momentti, jossa 31 päivänä joulukuuta 2010 erääntyvän maidon lisämaksun maksamista lykätään 30 päivään kesäkuuta 2011. Lykkäyksestä aiheutuvat kustannukset rahoitetaan eri tarkoituksiin varatuista yhteensä viiden miljoonan euron talousarviomäärärahoista.
(12)
Italian viranomaiset täsmensivät 24 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyssä kirjeessään, että toimenpiteen avustusekvivalentti rahoitetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan (4) soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen maataloustuotteiden tuotannon alalla 20 päivänä joulukuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 (5) Italialle säädettynä vähämerkityksisenä tukena.
III. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
(13)
Komissio aloitti perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn seuraavista syistä:
-
Italian viranomaiset olivat ilmaisseet aikovansa rahoittaa kyseisen maksunlykkäyksen avustusekvivalentin asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 säädettynä vähämerkityksisenä tukena. Sen lisäksi, että mainitun asetuksen soveltaminen oli jo sinänsä oikeudellisesti kyseenalaista, koska Italian viranomaiset eivät olleet toimittaneet täsmällisiä tietoja kyseisessä asetuksessa säädettyjen yksittäisen ja kansallisen tuen enimmäismäärien noudattamisesta, samassa asetuksessa myös kielletään sellaisen vähämerkityksisen tuen myöntäminen, joka johtaisi valtiontuen sallitun enimmäismäärän ylittymiseen. Koska neuvoston hyväksymä tuki vastasi sellaisen tuen enimmäismäärää, jota Italia saattoi myöntää maidontuottajilleen, vähämerkityksisen tuen järjestelmään kuuluvan maksunlykkäyksen avustusekvivalentin lisääminen merkitsee sitä, että neuvoston hyväksymä tuen enimmäismäärä ylittyy;
-
tästä seuraa, ettei komissio voinut sulkea pois mahdollisuutta, että kyseiseen lykkäykseen saattoi sisältyä tukielementti (koska se oli korotonta lainaa, jäljempänä ’liitännäistuki’), eikä Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella ollut mahdollista pitää sitä perusteltuna valtiontukeen maatalousalalla sovellettavien sääntöjen (Maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskevat suuntaviivat vuosiksi 2007-2013 (6)) mukaisesti;
-
lykkäys on päätöksen 2003/530/EY vastainen siltä osin, että yhtä siinä säädetyistä edellytyksistä (samansuuruiset vuosittaiset erät) ei enää noudateta; näin ollen se muuttaa tuensaajien osalta porrastetun kokonaismaksuaikataulun uudeksi tueksi (koska se ei sisälly päätökseen 2003/530/EY), ja vaikuttaa siltä, ettei sitä voida hyväksyä edellä mainittujen suuntaviivojen määräysten valossa.
IV. ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA
(14)
Aluksi Italian viranomaiset viittasivat sähköpostitse 26 päivänä huhtikuuta 2012 toimitetussa kirjeessä päätöksessä 2003/530/EY hyväksytyn maidon lisämaksujen porrastetun maksuaikataulun soveltamiseen. Italian viranomaisten mukaan tukijärjestelmän piiriin kuuluu 11 271 tuensaajaa, joista 9 965 (ts. yhteensä 88,41 %) oli maksanut ajoissa 31 päivänä joulukuuta 2010 erääntyneen osan maksusta, 1 291 oli käyttänyt hyväkseen lykkäystä ja 15 oli jättänyt maksun maksamatta, minkä vuoksi heidät oli suljettu ohjelman ulkopuolelle.
(15)
Italian viranomaiset täsmensivät myös, että lykkäystä käyttäneiden tuensaajien saaman tuen avustusekvivalenttia laskettaessa oli otettu huomioon 1 päivän tammikuuta 2011 ja lykätyn maksun tosiasiallisen maksamispäivän väliseltä ajalta kerääntynyt korko käyttäen 1 päivänä lokakuuta 2010 voimassa ollutta kolmen kuukauden Euribor-korkoa korotettuna 100 peruspisteellä (1,942 %). Tämän perusteella lykkäyksen avustusekvivalentti oli 0,08-694,19 euroa, ja 1 291:stä lykkäystä käyttäneestä 1 187 sai tukea alle 100,00 euroa. Italian viranomaisten mukaan nämä luvut osoittavat, että laissa nro 10/2011 tarkoitettu maksunlykkäys ei haitannut osamaksujärjestelmän moitteetonta toimimista päätöksen 2003/530/EY mukaisesti, mitä osoittaa se, että ainoastaan 11,45 % ohjelmaan osallistuneista tuottajista käytti hyväkseen lykkäystä.
(16)
Edellä esitetyistä syistä Italian viranomaiset vahvistavat 24 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyn kirjeen mukaisesti (vrt. 13 kohta), että lisämaksun maksamiseen myönnetty lykkäys on vähämerkityksistä tukea. Lisäksi ne korostavat varmistaneensa, että asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 2 kohdassa säädettyä yksittäisen tuen enimmäismäärää ja Italialle samassa asetuksessa vahvistettua 320 505 000 euron enimmäismäärää kolmen varainhoitovuoden aikana oli noudatettu kaikilta osin ja että maksunlykkäyksen avustusekvivalentti oli yhteensä 50 877,41 euroa. Lopuksi Italian viranomaiset ilmoittivat vielä tarkastavansa, että kyseisiä enimmäismääriä oli todella noudatettu ottaen huomioon muut varainhoitovuosien 2009, 2010 ja 2011 aikana myönnetyt vähämerkityksiset tuet.
(17)
Komission kannan osalta, jonka mukaan päätöksellä 2003/530/EY hyväksyttyä tukea on sen poikkeuksellisen luonteen vuoksi pidettävä yhtenä ainoana tukena, jonka enimmäismäärä ei voi kasautua muiden tukitoimenpiteiden kanssa, Italian viranomaiset korostivat aluksi, että kyseisessä päätöksessä tunnustettiin niiden poikkeuksellisten olosuhteiden olemassaolo, jotka saivat neuvoston pitämään kyseistä tukea perussopimuksen 107 artiklan mukaisena, mikäli tietyt edellytykset täyttyvät. Ne korostivat myös, että tehtyjen tarkastusten perusteella osamaksujärjestelmä on päätöksen 2003/530/EY säännösten mukainen, koska kaikki tuottajat, 15:tä jo järjestelmän ulkopuolelle suljettua tuottajaa lukuun ottamatta, olivat maksaneet seitsemännen erän. Italian viranomaisten mukaan päätöksen 2003/530/EY taustalla olleiden olosuhteiden poikkeuksellinen luonne ei sinänsä estä neuvoston hyväksymiä tuensaajia pääsemästä osallisiksi myös muista eduista. Perussopimuksessa mainitaan yksinomaan edellä tarkoitetut poikkeukselliset olosuhteet rajaamatta mitenkään sallitun tuen luonnetta tai sen täytäntöönpanosääntöjä, ja perussopimuksen 107 artiklassa määrätyt poikkeukset ja 109 artiklassa tarkoitetut asetukset edellyttävät pelkästään neuvoston yksimielistä päätöstä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa päätöksen 2003/530/EY tekemiseen johtanut poikkeuksellinen luonne ilmenee täysin tavassa, jolla kyseinen päätös tehtiin, toisin sanoen yksimielisesti, ja liittyy pikemminkin olosuhteisiin, jotka edellyttivät päätöksen tekemistä, kuin itse tukeen.
(18)
Italian viranomaiset väittivät myös, että maksunlykkäys on vähämerkityksistä tukea, minkä vuoksi sitä on pidettävä erillisenä tukitoimenpiteenä, koska järjestelmässä on mukana vain vähän tuottajia, tuen määrä on vähäinen, eikä osamaksujärjestelmään ole tehty muutoksia vaan sen rakenne, maksuerien kokonaismäärä ja voimassaoloaika ovat pysyneet ennallaan.
(19)
Lopuksi Italian viranomaiset muistuttivat, että neuvoston päätöksen soveltamisesta 30 päivänä heinäkuuta 2003 annetussa ministeriön täytäntöönpanoasetuksessa säädetään, että osamaksujärjestelmään osallistuvien on pidättäydyttävä erääntyvien lisämaksujen maksamisen riitauttamisesta ja että maksuvelvolliset, jotka eivät suorita maksujaan, suljetaan järjestelmän ulkopuolelle. Italian viranomaisten mukaan tällainen tilanne mahdollistaisi pakollisten takaisinperintämenettelyjen aloittamisen, jolloin tuottajat nostaisivat uusia kanteita. Näin ollen on tarkoituksenmukaista välttää erittäin vähäisten määrien takaisinperintään liittyvät riita-asiat, joihin liittyvistä menettelyistä aiheutuvat kustannukset olisivat takaisinperittäviä määriä korkeammat. Tältä osin Italian viranomaiset viittaavat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (7) 32 artiklan 6 kohtaan, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jättää takaisinperinnän suorittamatta, jos takaisinperinnästä aiheutuneet ja ennakoitavat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin perittävä määrä. Niiden mukaan tätä säännöstä olisi sovellettava analogisesti tarkasteltavana olevassa tapauksessa. Vastaavanlainen säännös sisältyy myös lain nro 289/2002 (vuoden 2003 varainhoitolaki) 25 pykälän 4 momenttiin, jonka mukaan 12 euron määrää pidetään vähäisenä eikä sitä peritä takaisin. Lykkäyksen edunsaajista 559 sai edellä tarkoitettua määrää vähemmän tukea.
(20)
Italian viranomaiset toimittivat sähköpostitse 26 päivänä huhtikuuta 2012 lähetetyssä kirjeessä luettelon maksunlykkäyksen edunsaajista ja heidän saamansa tuen määristä.
V. ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET MENETTELYN ALOITTAMISESTA
(21)
Komissio sai 7 päivänä maaliskuuta 2012 yhdeltä asianomaiselta kolmannelta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(22)
Huomautuksissaan asianomainen halusi erityisesti saada tietää, miksi komissio oli rajoittanut aloittamansa menettelyn yksinomaan laissa nro 10/2011 säädettyyn maksunlykkäykseen, ulottamatta sitä koskemaan myös lain nro 122/2010 40 a pykälää, jossa säädetään laissa nro 33/2009 käyttöönotetussa täydentävässä osamaksujärjestelmässä maksettavan maksuerän lykkäämisestä, ja pyysi komissiota laajentamaan menettelyn soveltamisalaa. Tältä osin asianomainen muistutti, että komissiolle oli jo esitetty lain nro 122/2010 40 a pykälää koskeva valitus, jonka käsittelyn komissio oli lopettanut.
(23)
Komissio sai 10 päivänä maaliskuuta 2012 toiselta asianomaiselta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(24)
Asianomainen halusi kiinnittää komission huomion asetuksen nro 16/2012 1 pykälän 4 momenttiin, jossa taloudellisissa vaikeuksissa oleville yrityksille annetaan mahdollisuus erääntyvien määrien maksamiseen tasaerinä. Asianomainen pyysi komissiota puuttumaan asiaan, koska sen mielestä kyseinen säännös ei sovellu sisämarkkinoille.
(25)
Komissio sai vielä 14 päivänä maaliskuuta 2012 kolmannelta asianomaiselta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(26)
Myös tämä asianomainen viittasi asetukseen nro 16/2012 ja korosti, että sen soveltaminen johtaa eriarvoiseen kohteluun viljelijöiden välillä ja epätarkkuuksiin Italian maksajaviraston AGEA:n (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura) lisämaksun laskemiseen käyttämissä tiedoissa.
VI. ARVIOINTI TUESTA
VI.1 Tuen olemassaolo
(27)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(28)
Tarkasteltavana oleva tukitoimenpide, erityisesti maksunlykkäykseen myönnetty tuki (korottamana lainana myönnetty tukiekvivalentti - ks. 13 kohdan toinen luetelmakohta), mutta myös päätöksen 2003/530/EY vastainen uusi tuki (jo korottomina maksetut vuosittaiset erät sekä jäljellä olevista vuosittaisista eristä vielä maksamattomat pääomat ja korot osamaksujärjestelmän päättymiseen eli 31 päivään joulukuuta saakka) (uusi tuki - ks. 13 kohdan kolmas luetelmakohta) voidaan määritellä seuraavasti:
(29)
Tuki on valtiontukea, koska se maksetaan kansallisen lainsäädännön perusteella ja rahoitetaan julkisista varoista siinä mielessä, että myöntämällä lykkäyksen päätöksessä 2003/530/EY säädettyjen vuosittaisten erien maksamiseen ja ottamalla lykkäyksen myötä käyttöön uuden tuen Italian valtio on määrätyn ajan kuluessa menettänyt varoja, joita se olisi voinut käyttää muihin tarkoituksiin.
(30)
Tämä suosii tiettyjä yrityksiä ja erityisesti maitoa tuottavia maatalousyrityksiä.
(31)
Italian markkina-aseman perusteella tilanne voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (8).
(32)
Se voi vääristää kilpailua, koska tuensaajayritykset ovat saaneet etua (lykkäys ei tuota korkoa, joten se on korotonta lainaa), jota ne eivät olisi voineet saada tavanomaisissa markkinaolosuhteissa ja joka on asettanut ne edullisempaan kilpailutilanteeseen muihin yrityksiin verrattuna (9).
(33)
Italian viranomaisten vastauksena perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamiseen toimittamien lisätietojen perusteella on kuitenkin varmistettava, voidaanko tarkasteltavana olevaa toimenpidettä pitää asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 säädettynä vähämerkityksisenä tukena, jolloin sen ei voitaisi katsoa olevan perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(34)
Italian viranomaiset selittivät sähköpostitse 26 päivänä huhtikuuta 2012 toimitetussa kirjeessä, että maksunlykkäykseen liittyvät korot vaihtelevat välillä 0,08-694,19 euroa. Lisäksi ne täsmensivät, että tarkastusten mukaan Italialle kolmen varainhoitovuoden ajalle vahvistettu enimmäismäärä ei ylittynyt mutta että niiden oli vielä tarkastettava yksittäisen enimmäismäärän ylittymiseen liittyvä riski vähämerkityksisten tukien kasautuessa varainhoitovuosina 2009, 2010 ja 2011.
(35)
Komissio voi varmuudella todeta, että lykkäykseen liittyvien korkojen määrä erillään tarkasteltuina ei ylitä asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 2 kohdassa säädettyä 7 500 euron määrää, ja se panee myös merkille, että lykkäyksenä myönnetyn tuen kokonaismäärä eli 50 877,41 euroa ei merkitse Italialle saman asetuksen liitteessä vahvistetun 320 505 000 euron enimmäismäärän ylitystä. Komissiolla ei kuitenkaan ole käytettävissään uusia tietoja, jotka osoittaisivat, ettei yksittäinen 7 500 euron enimmäismäärä ole milloinkaan ylittynyt, kun otetaan huomioon kaikki saman tuensaajan kolmen varainhoitovuoden aikana saamat vähämerkityksiset tuet, koska se ei ole saanut 26 päivän huhtikuuta 2012 jälkeen Italian viranomaisilta mitään tietoja niiden tekemistä tähän liittyvistä tarkastuksista. Sen vuoksi komissio ei voi päätellä, että edellä mainittua yksittäisen tuen enimmäismäärää on aina noudatettu, etenkin kun sen on myös otettava huomioon päätöksen 2003/530/EY vastaisesti myönnetty uusi tuki. Komission on tarkasteltava kyseistä tukitoimenpidettä kokonaisuutena (maksunlykkäykseen liittyvä tuki, korottomana lainana myönnetty tukiekvivalentti ja päätöksen 2003/530/EY vastaisesti myönnetty uusi tuki). Maksunlykkäystä on saanut huomattava määrä tuensaajia (yli 1 250), ja tuen määrä käsittää myös osan pääomasta (osan, joka vastaa 31 päivänä joulukuuta vuosina 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 erääntyviä vuosittaisia maksueriä) korkoineen, mikä ylittää selvästi Italian viranomaisten huomautustensa tueksi esittämissään tiedoissa huomioon otetut maksunlykkäykseen liittyvät korot.
(36)
Komission asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 7 kohdassa säädetään myös, että ”samoihin tukikelpoisiin menoihin ei voida myöntää vähämerkityksistä tukea valtiontuen lisäksi, jos tällainen tuen kasautuminen johtaisi tuki-intensiteettiin, joka ylittää yhteisön sääntelyssä kunkin tapauksen erityisten olosuhteiden mukaan vahvistetun tuki-intensiteetin.”
(37)
Tämän suhteen komissio on jo todennut aloittamalla perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, että maksunlykkäys merkitsi lisäystä neuvoston hyväksymään tukeen, jota olisi pidettävä tässä yhteydessä myönnettävän tuen enimmäismääränä.
(38)
Italian viranomaiset katsovat myös, että maksunlykkäystä olisi pidettävä erillisenä toimenpiteenä, koska järjestelmässä on mukana vain vähän tuottajia, tuen määrä on vähäinen, eikä osamaksujärjestelmään ole tehty muutoksia vaan sen rakenne, maksuerien kokonaismäärä ja voimassaoloaika ovat pysyneet ennallaan.
(39)
Komissio on eri mieltä. On ilmiselvää, että maksunlykkäys liittyy suoraan takaisinmaksuun, joka tapahtuu porrastettuina erinä päätöksessä 2003/530/EY vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Päätöksen 1 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa mainitaan selkeästi, että takaisinmaksu tapahtuu täysimääräisenä samansuuruisina vuosittaisina erinä. Näin ollen lykkäyksen voidaan katsoa liittyvän jossakin määrin päätöksessä 2003/530/EY vahvistettuun osamaksujärjestelmään.
(40)
Italian viranomaiset kiistävät myös sen, että neuvoston hyväksymä tuki on enimmäismäärä, joka voidaan myöntää maidontuottajille. Niiden mukaan kyseisessä päätöksessä tunnustettiin niiden poikkeuksellisten olosuhteiden olemassaolo, joiden nojalla osamaksujärjestelmä hyväksyttiin, mutta näiden olosuhteiden poikkeuksellinen luonne ei itsessään ole peruste sille, etteivätkö edunsaajat voisi saada myös muunlaista tukea, koska perussopimuksessa viitataan ainoastaan poikkeuksellisiin olosuhteisiin rajaamatta sallitun tuen luonnetta tai sen täytäntöönpanosääntöjä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa päätöksen 2003/530/EY tekemiseen johtanut poikkeuksellinen luonne ilmenee täysin tavassa, jolla kyseinen päätös tehtiin, toisin sanoen yksimielisesti, ja liittyy pikemminkin olosuhteisiin, jotka edellyttivät päätöksen tekemistä, kuin itse tukeen.
(41)
Komissio ei ole samaa mieltä Italian viranomaisten kanssa. Vaikka perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa todetaankin, että ”[…] neuvosto voi yksimielisesti päättää, että tukea (…) pidetään sisämarkkinoille soveltuvana […], jos tällainen päätös on poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi perusteltu”, ja myös päätöksen 2003/530/EY johdanto-osan 8 kappaleessa mainitaan, että ”[…] poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi on perusteltua katsoa, että tuki […] on yhteismarkkinoille soveltuvaa”, on kuitenkin edelleen niin, että neuvosto itse toteaa päätöksen päätösosassa, että tukea pidetään ”poikkeuksellisesti” yhteismarkkinoille soveltuvana, eikä suinkaan ”ottaen huomioon poikkeukselliset olosuhteet”. Ilmaisu ”poikkeuksellisesti” osoittaa selvästi, että neuvosto on halunnut korostaa tuen myöntämistä ja sen ainutkertaista luonnetta huolimatta johdanto-osan 8 kappaleessa tarkoitetuista poikkeuksellisista olosuhteista, ja vaikka Italian viranomaisten viittaus yksimielisyyteen voikin olla osoitus menettelyn poikkeuksellisuudesta, se ei voi asettaa kyseenalaiseksi kyseisessä päätöksessä määritellyn tuen ainutkertaista luonnetta.
(42)
Koska neuvoston hyväksymä tuki oli ainutkertaisen luonteensa vuoksi kyseisessä tilanteessa mahdollinen enimmäismäärä eli sen tukiekvivalentti oli 100 %, uusi maksunlykkäys aiheuttaa automaattisesti asetuksen (EY) N:o 1535/2007 3 artiklan 7 kohdan säännösten soveltamisen, koska maksunlykkäyksen avustusekvivalentin ei voida katsoa kuuluvan edellä mainitun asetuksen soveltamisalaan. Sen vuoksi se on valtiontukea, jonka soveltuvuutta sisämarkkinoille on tarkasteltava lykkäyksen myöntämisajankohtana voimassa olleiden kilpailusääntöjen mukaan; sama koskee uutta neuvoston päätöksen 2003/530/EY vastaisesti myönnettyä tukea.
VI.2 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
(43)
Lykkäyksen myöntämisajankohtana voimassa olleet kilpailusäännöt sisältyvät maa- ja metsätalousalan valtiontukea koskeviin suuntaviivoihin vuosiksi 2007-2013.
(44)
Italian viranomaisten sähköpostitse 26 päivänä huhtikuuta 2012 toimittamassaan kirjeessä esittämä kanta perustui näkemykseen, jonka mukaan maksunlykkäyksen oli katsottava kuuluvan vähämerkityksistä tukea koskevan järjestelmän piiriin. Sen vuoksi ne eivät perustelleet millään tavoin maksunlykkäyksen tai neuvoston päätöksen 2003/530/EY vastaisesti myönnetyn uuden tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille edellä mainituissa suuntaviivoissa olevien sääntöjen mukaisesti.
(45)
Komissiolla ei sen vuoksi ole käytettävissään uusia tietoja perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen yhteydessä esiin tulleiden epäilysten kumoamiseksi. Maksunlykkäykseen liittyvä tuki ja siten myös päätöksen 2003/530/EY vastaisesti myönnetty uusi tuki ovat näin ollen yksipuolisesti myönnettyä tukea, jonka tavoitteena on yksinkertaisesti parantaa tuottajien taloudellista tilannetta edistämättä millään tavoin alan kehitystä. Siksi ne ovat edellä mainittujen suuntaviivojen 15 kohdassa tarkoitettua toimintatukea, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.
VI.3 Takaisinperintä
(46)
Perussopimuksen ja Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti todettaessa, ettei tuki sovellu sisämarkkinoille, komissiolla on valtuudet päättää, että asianomaisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä (10). Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion velvollisuus poistaa tuki, jonka komissio on todennut sisämarkkinoille soveltumattomaksi, on tarkoitettu palauttamaan aikaisempi tilanne. Tuomioistuin on todennut, että tämä tavoite on saavutettu, kun tuensaaja on palauttanut sääntöjenvastaisesti myönnetyt tuet ja tämän myötä menettänyt markkinoilla kilpailijoihinsa nähden saamansa edun ja kun ennen tuen maksamista vallinnut tilanne on palautettu (11).
(47)
Saman oikeuskäytännön mukaisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (12) 14 artiklassa säädetään, että sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta (tarkasteltavana olevassa tapauksessa kaikilta tuensaajilta, jotka ovat käyttäneet maksunlykkäystä).
(48)
Sen vuoksi Italian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet periäkseen takaisin tuensaajille maksetun sääntöjenvastaisen tuen. Komission tiedonannon ”Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa” (13) 42 kohdan mukaisesti Italialla on neljä kuukautta aikaa panna tämä päätös täytäntöön sen jälkeen, kun päätös on ilmoitettu. Takaisin perittäviin määriin lisätään korko, joka lasketaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (14) mukaisesti.
(49)
Tämä päätös on pantava välittömästi täytäntöön erityisesti siltä osin kuin on kyse sääntöjenvastaisesti maksetun tuen takaisinperinnästä.
(50)
Ottaen huomioon varsin erityislaatuinen tilanne, jossa tukea myönnettiin (tuki liittyy neuvoston hyväksymään järjestelmään) sekä tuen seurausvaikutukset (päätöksen 2003/530/EY rikkominen maksunlykkäystä käyttäneiden kohdalla, kun tuki oli jo poikkeuksellisesti hyväksytty päätöksellä), maksunlykkäyksen edunsaajilta olisi perittävä takaisin seuraavat määrät:
a)
31 päivänä joulukuuta 2010 erääntyneen maksuerän lykkäykseen liittyvät korot lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
b)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2009 erääntyneistä vuosittaisista maksueristä kerääntyneet korot (kyseisten maksuerien pääoma oli maksettu ennen kuin maksunlykkäys johti päätöksen 2003/530/EY rikkomiseen) lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
c)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2011 ja 2012 erääntyneistä vuosittaisista maksueristä kerääntyneet korot (mitkään tiedot eivät osoita, ettei pääomaa oltu maksettu eräpäivään mennessä) lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
d)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 (päätöksen 2003/530/EY mukaisen erääntymisaikataulun päättymispäivä) erääntyvien vuosittaisten maksuerien pääoma korkoineen.
(51)
Italian viranomaisten korostama takaisin perittävien määrien vähäinen summa ja riski siitä, että tuottajat nostaisivat kansallisissa tuomioistuimissa uusia kanteita, ei muuta sitä tosiseikkaa, että valtiontuki, joka ei täytä vaadittuja edellytyksiä jonkin perussopimuksen 107 artiklassa määrätyn poikkeuksen soveltamiseksi ja ei sen vuoksi sovellu sisämarkkinoille, on perittävä takaisin tuensaajilta niin että ennen tuen maksamista vallinnut kilpailutilanne on palautettu ennalleen. Tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen poistaminen on looginen seuraus sen toteamisesta sääntöjenvastaiseksi, koska takaisinperinnällä pyritään ainoastaan palauttamaan aiempi tilanne ennalleen (15); tämä tavoite on saavutettu, kun tuensaaja on maksanut takaisin sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman tuen, menettänyt edun, joka hänellä oli markkinoilla ollut kilpailijoihinsa verrattuna, ja tuen maksamista edeltänyt tilanne on näin palautunut ennalleen (16).
(52)
Takaisin perittävien määrien vähäisen summan osalta Italian viranomaiset vaikuttavat lisäksi rajoittavan takaisinperinnän koskemaan yksinomaan korkoja, jotka on lisättävä maksunlykkäyksen kohteena olevaan vuosittaiseen maksuerään. Takaisinperintään, joka koskee yksinomaan niitä, jotka ovat tosiasiallisesti käyttäneet hyväkseen maksunlykkäystä, on kuitenkin sisällytettävä sisämarkkinoille soveltumattomaksi todettu tuki kokonaisuudessaan korotettuna kertyneillä koroilla (ks. 50 kohta).
(53)
Lopuksi väitettä, jonka mukaan tuottajat voisivat vedota kansallisiin tuomioistuimiin, ei voida pitää tarkoituksenmukaisena, koska tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan edes ylitsepääsemättömät sisäiset ongelmat eivät oikeuta jäsenvaltiota laiminlyömään unionin lainsäädännöstä johtuvia velvollisuuksia (17).
(54)
Tässä tilanteessa Italia voisi soveltaa vähämerkityksiseen tukeen maatalousalalla sovellettavia sääntöjä yksittäisen tuen takaisinperintään tuensaajilta, jotka sääntöjenvastaisen sisämarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämishetkellä täyttävät kaikki vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 säädetyt edellytykset. Komission tiedonannon ”Sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokas täytäntöönpano jäsenvaltioissa” (18) 49 kohdan mukaisesti jäsenvaltion on analysoitava yksityiskohtaisesti jokainen kyseisestä tukiohjelmasta myönnetty yksittäinen tuki. Jotta Italia voi määrittää kultakin tukiohjelman yksittäiseltä tuensaajalta takaisin perittävän tuen, sen on selvitettävä, missä määrin tuki on myönnetty tietylle hankkeelle, joka tuen myöntämisajankohtana täytti kaikki ryhmäpoikkeusasetuksessa tai komission hyväksymässä tukiohjelmassa asetetut keskeiset kriteerit. Tällöin se voi myös soveltaa vähämerkityksistä tukea koskevaa sääntöä, joka on ollut voimassa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 92 ja 93 artiklan soveltamisesta tiettyihin valtion monialaisen tuen muotoihin 7 päivänä toukokuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (19) 2 artiklan mukaisen takaisinperintäpäätöksen kohteena olevan, sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman tuen myöntämisajankohtana. Tämän perusteella tukitoimenpiteen mukaisesti myönnetty yksittäinen tuki ei ole sellaisille tuensaajille myönnettyä tukea, jotka tuen myöntämisajankohtana täyttivät vähämerkityksistä tukea koskevassa asetuksessa (EY) N:o 1535/2007 säädetyt edellytykset.
VI.4 Arviointi asianomaisten muita menettelyjä koskevista huomautuksista
(55)
Ensimmäisen asianomaisen esittämien huomautusten osalta (ks. 22 kohta) komissio korostaa, että lain nro 122/2010 40 a pykälässä säädettyyn maksunlykkäykseen, joka koskee yhtä laissa nro 33/2009 käyttöönotetussa täydentävässä osamaksujärjestelmässä maksettavaa maksuerää, ei sovelleta tässä päätöksessä tarkoitettua menettelyä, koska se ei koske päätöksellä 2003/530/EY käyttöönotettua täydentävää osamaksujärjestelmää.
(56)
Komissio tarkastelee parhaillaan kahden muun asianomaisen asetukseen nro 16/2012 liittyviä huomautuksia (24 ja 26 kohta), mutta katsoo hallinnollisen tehokkuuden vuoksi tarpeelliseksi käsitellä niitä erikseen muun muassa siksi, että kahden menettelyn yhdistäminen laajentamalla menettelyä sekä kaikki siihen liittyvät hallinnolliset muodollisuudet lykkäisivät huomattavasti tässä päätöksessä tarkoitetun menettelyn päättämistä.
VII PÄÄTELMÄ
(57)
Komissio toteaa, että Italia on pannut täytäntöön sääntöjenvastaisesti kyseisen maksunlykkäyksen, minkä vuoksi myös siihen liittyvä tuki (ks. 13 kohdan toinen luetelmakohta) ja päätöksen 2003/530/EY vastainen uusi tukijärjestelmä (ks. 13 kohdan kolmas luetelmakohta) ovat sääntöjenvastaisia. Edellä sanotun perusteella näitä tukia ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvina, koska Italian viranomaiset eivät ole esittäneet tietoja, joilla olisi voitu osoittaa niiden soveltuvuus maatalousalalla sovellettavien kilpailusääntöjen mukaisesti (ks. 43-45 kohta); (ne olivat ainoastaan väittäneet, että maksunlykkäystä olisi tarkasteltava erillisenä toimenpiteenä ottamatta huomioon sen vaikutuksia päätökseen 2003/530/EY ja että sitä voitaisiin pitää vähämerkityksisenä tukena). Sen vuoksi komissio ei voi kumota jo perussopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisen yhteydessä esiin tulleita epäilyksiä.
(58)
Tuensaajien eli niiden, jotka ovat käyttäneet hyväkseen kyseistä maksunlykkäystä, on maksettava takaisin sisämarkkinoille soveltumaton tuki korkoineen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Lailla nro 10/2011 käyttöönotettu, 29 päivänä joulukuuta 2010 annetun asetuksen nro 225 12 k momentissa säädetty 31 päivänä joulukuuta 2010 erääntyvän maidon lisämaksun lykkääminen, jonka Italia pani täytäntöön sääntöjenvastaisesti, on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 vastaista valtiontukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille.
2. Päätöksessä 2003/530/EY vahvistettujen edellytysten vastainen tuki 1 artiklassa tarkoitettuun maksunlykkäykseen, jonka Italia pani täytäntöön Euroopan unionin soveltamisesta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti, ei sovellu sisämarkkinoille.
2 artikla
1. Italian on perittävä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun maksunlykkäyksen saajilta takaisin 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki.
2. Takaisinperittäviin määriin sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajien käyttöön, tuen todelliseen takaisinperintään asti.
3. Korko on laskettava asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten mukaisesti.
4. Takaisinperintää, joka koskee ainoastaan niitä, jotka ovat tosiasiallisesti käyttäneet 1 artiklassa tarkoitettua maksunlykkäystä ja siten saaneet 2 artiklassa tarkoitettua tukea, sovelletaan seuraaviin määriin:
a)
31 päivänä joulukuuta 2010 erääntyneen maksuerän lykkäykseen liittyvät korot lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
b)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2004, 2005, 2006, 2007, 2008 ja 2009 erääntyneistä vuosittaisista maksueristä kerääntyneet korot (kyseisten maksuerien pääoma oli maksettu ennen kuin maksunlykkäys johti päätöksen 2003/530/EY rikkomiseen) lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
c)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2011 ja 2012 erääntyneistä vuosittaisista maksueristä kerääntyneet korot (mitkään tiedot eivät osoita, ettei pääomaa oltu maksettu eräpäivään mennessä) lisättyinä tosiasialliseen takaisinperintään asti kerääntyneillä viivästyskoroilla;
d)
31 päivänä joulukuuta vuosina 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 (neuvoston päätöksen mukaisen erääntymisaikataulun päättymispäivä) erääntyvien vuosittaisten maksuerien pääoma korkoineen.
5. Edellä olevassa 1 artiklassa tarkoitetun tukitoimenpiteen mukaisesti myönnetyt yksittäiset tuet eivät ole valtiontukea, jos ne täyttävät niiden myöntämisajankohtana silloin voimassa olleen asetuksen (EY) N:o 994/98 2 artiklan mukaisesti annetussa asetuksessa säädetyt edellytykset.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tehokkaasti.
2. Italian on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Italian on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta seuraavat tiedot:
a)
luettelo 1 artiklassa tarkoitetun tukitoimenpiteen mukaisista tuensaajista ja heidän kunkin saamista kokonaismääristä;
b)
kultakin tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko), jos heidän saamaansa tukeen ei voida soveltaa vähämerkityksiseen tukeen sovellettavaa sääntöä;
c)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
d)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Italian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu päätökseen. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2013.


Input:
DECISÃO DO CONSELHO
de 8 de outubro de 2014
que nomeia um membro do Reino Unido do Comité Económico e Social Europeu
(2014/706/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o artigo 302.o,
Tendo em conta a proposta do Governo do Reino Unido,
Tendo em conta o parecer da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 13 de setembro de 2010, o Conselho adotou a Decisão 2010/570/UE, Euratom que nomeia os membros do Comité Económico e Social Europeu pelo período compreendido entre 21 de setembro de 2010 e 20 de setembro de 2015 (1).
(2)
Vagou um de membro do Comité Económico e Social Europeu na sequência da cessação do mandato de Richard BALFE,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Lynne FAULKNER é nomeada membro do Comité Económico e Social Europeu pelo período remanescente do atual mandato, ou seja, até 20 de setembro de 2015.
Artigo 2.o
A presente decisão entra em vigor no dia da sua adoção.
Feito no Luxemburgo, em 8 de outubro de 2014.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1353/2013 DA COMISSÃO
de 9 de dezembro de 2013
relativo à inscrição de uma denominação no Registo das denominações de origem protegidas e das indicações geográficas protegidas [Liers vlaaike (IGP)]
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1151/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de novembro de 2012, relativo aos regimes de qualidade dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (1), nomeadamente o artigo 52.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
Em conformidade com o artigo 50.o, n.o 2, alínea a), do Regulamento (UE) n.o 1151/2012, foi publicado no Jornal Oficial da União Europeia (2) o pedido de registo da denominação «Liers vlaaike», apresentado pela Bélgica.
(2)
Uma vez que a Comissão não recebeu nenhuma declaração de oposição a título do artigo 51.o do Regulamento (UE) n.o 1151/2012, a denominação «Liers vlaaike» deve ser registada,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
É registada a denominação constante do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 9 de dezembro de 2013.


Input:
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1251/2014 DE LA COMISIÓN
de 21 de noviembre de 2014
por el que se establecen valores de importación a tanto alzado para la determinación del precio de entrada de determinadas frutas y hortalizas
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1308/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de diciembre de 2013, por el que se crea la organización común de mercados de los productos agrarios y por el que se derogan los Reglamentos (CEE) no 922/72, (CEE) no 234/79, (CE) no 1037/2001 y (CE) no 1234/2007 (1),
Visto el Reglamento de Ejecución (UE) no 543/2011 de la Comisión, de 7 de junio de 2011, por el que se establecen disposiciones de aplicación del Reglamento (CE) no 1234/2007 del Consejo en los sectores de las frutas y hortalizas y de las frutas y hortalizas transformadas (2), y, en particular, su artículo 136, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento de Ejecución (UE) no 543/2011 establece, en aplicación de los resultados de las negociaciones comerciales multilaterales de la Ronda Uruguay, los criterios para que la Comisión fije los valores de importación a tanto alzado de terceros países correspondientes a los productos y períodos que figuran en el anexo XVI, parte A, de dicho Reglamento.
(2)
De acuerdo con el artículo 136, apartado 1, del Reglamento de Ejecución (UE) no 543/2011, el valor de importación a tanto alzado se calcula cada día hábil teniendo en cuenta datos que varían diariamente. Por lo tanto, el presente Reglamento debe entrar en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
En el anexo del presente Reglamento quedan fijados los valores de importación a tanto alzado a que se refiere el artículo 136 del Reglamento de Ejecución (UE) no 543/2011.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de noviembre de 2014.


Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 1344/2013
z dnia 12 grudnia 2013 r.
ustanawiające zakaz połowów makreli w obszarze IVa przez statki pływające pod banderą Zjednoczonego Królestwa
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1224/2009 z dnia 20 listopada 2009 r. ustanawiające wspólnotowy system kontroli w celu zapewnienia przestrzegania przepisów wspólnej polityki rybołówstwa (1), w szczególności jego art. 36 ust. 2,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W rozporządzeniu Rady (UE) nr 40/2013 z dnia 21 stycznia 2013 r. ustalającym uprawnienia do połowów na 2013 r. dostępne w wodach UE oraz - dla statków UE - na określonych wodach nienależących do UE w odniesieniu do pewnych stad ryb oraz grup stad ryb, które są przedmiotem negocjacji lub umów międzynarodowych (2), określono kwoty na rok 2013.
(2)
Według informacji przekazanych Komisji statki pływające pod banderą państwa członkowskiego, o którym mowa w załączniku do niniejszego rozporządzenia, lub zarejestrowane w tym państwie członkowskim wyczerpały kwotę na połowy stada w nim określonego przyznaną na 2013 r.
(3)
Należy zatem zakazać działalności połowowej w odniesieniu do wspomnianego stada,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
Wyczerpanie kwoty
Kwotę połowową przyznaną na 2013 r. państwu członkowskiemu, o którym mowa w załączniku do niniejszego rozporządzenia, w odniesieniu do stada w nim określonego, uznaje się za wyczerpaną z dniem wymienionym w tym załączniku.
Artykuł 2
Zakazy
Z dniem określonym w załączniku do niniejszego rozporządzenia zakazuje się działalności połowowej w odniesieniu do stada określonego w załączniku przez statki pływające pod banderą państwa członkowskiego w nim określonego lub zarejestrowane w tym państwie członkowskim. W szczególności po tym terminie zakazuje się zatrzymywania na burcie, przemieszczania, przeładunku i wyładunku ryb pochodzących z tego stada złowionych przez te statki.
Artykuł 3
Wejście w życie
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie następnego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 12 grudnia 2013 r.


Input:
ROZHODNUTIE RADY 2014/455/SZBP
z 11. júla 2014,
ktorým sa mení rozhodnutie 2014/145/SZBP o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2014/145/SZBP zo 17. marca 2014 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na konanie, ktorým sa narúša alebo ohrozuje územná celistvosť, zvrchovanosť a nezávislosť Ukrajiny (1), a najmä na jeho článok 3 ods. 1,
keďže:
(1)
Rada 17. marca 2014 prijala rozhodnutie 2014/145/SZBP.
(2)
Vzhľadom na vážnosť situácie na Ukrajine sa Rada domnieva, že do zoznamu osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, ako sa uvádza v prílohe k rozhodnutiu 2014/145/SZBP, by sa mali doplniť ďalšie osoby.
(3)
Príloha k rozhodnutiu 2014/145/SZBP by sa mala preto zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Osoby uvedené v prílohe k tomuto rozhodnutiu sa dopĺňajú do zoznamu uvedeného v prílohe k rozhodnutiu 2014/145/SZBP.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 11. júla 2014