Input:
A BIZOTTSÁG 112/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. február 4.)
egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
mivel:
(1)
A 2658/87/EGK rendelet mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazása érdekében intézkedéseket szükséges elfogadni az e rendelet mellékletében meghatározott áruk besorolásáról.
(2)
A 2658/87/EGK rendelet meghatározza a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére irányadó általános szabályokat. Ezeket a szabályokat kell alkalmazni bármely más olyan nómenklatúrára vonatkozóan is, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul, vagy azt bármilyen további albontással kiegészíti, és amelyet az árukereskedelemhez kapcsolódó tarifális és más intézkedések alkalmazása céljából az Unió valamely más rendelkezése hoz létre.
(3)
Az említett általános szabályok értelmében a mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árukat a 3. oszlopban feltüntetett indokok alapján a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
(4)
Indokolt úgy rendelkezni, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó áruk tekintetében kibocsátott, de az e rendelet rendelkezéseitől eltérő, kötelező érvényű tarifális felvilágosítást a jogosult - a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 12. cikke (6) bekezdésével összhangban - meghatározott ideig továbbra is felhasználhatja. Ezt az időszakot három hónapban kell meghatározni.
(5)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Vámkódexbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A Kombinált Nómenklatúrában a melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
2. cikk
Az e rendelet rendelkezéseitől eltérő, kötelező érvényű tarifális felvilágosítás - a 2913/92/EGK rendelet 12. cikke (6) bekezdésével összhangban - e rendelet hatálybalépésének időpontjától kezdve három hónapig továbbra is felhasználható.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. február 4-én.


Input:
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 15. listopadu 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2007/884/ES, kterým se Spojenému království povoluje nadále používat opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 169 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
(2013/681/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 2. dubna 2013, požádalo Spojené království o povolení prodloužit opatření odchylující se od směrnice, aby tak mohlo nadále používat omezení nároku nájemce nebo příjemce leasingu odpočíst daň z přidané hodnoty (DPH) za poplatky z nájmu nebo leasingu motorového vozidla, pokud se toto vozidlo nepoužívá výhradně pro obchodní účely.
(2)
Komise o žádosti Spojeného království informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 19. června 2013. Dopisem ze dne 20. června 2013 Komise oznámila Spojenému království, že má k dispozici veškeré informace nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Rozhodnutím Rady 2007/884/ES (2) ve znění prováděcího rozhodnutí Rady 2011/37/EU (3) povolila Rada Spojenému království omezit na 50 % právo nájemce nebo příjemce leasingu odpočíst DPH na vstupu za poplatky z nájmu nebo leasingu motorového vozidla, pokud se toto vozidlo nepoužívá výhradně pro obchodní účely. Spojenému království bylo rovněž umožněno nepovažovat soukromé používání vozidla za poskytnutí služby za úplatu, pokud si jej osoba povinná k dani najímá nebo pořizuje na leasing pro obchodní účely. Na základě tohoto zjednodušujícího opatření již nájemce nebo příjemce leasingu nemá povinnost vést záznamy o kilometrech najetých pro soukromé účely ve vozidlech určených pro obchodní účely a vypočítávat daň za kilometry najeté pro soukromé účely v jednotlivých vozidlech.
(4)
Ze zprávy, kterou poskytlo Spojené království, vyplývá, že omezení nároku na 50 % odpočet stále odpovídá skutečné situaci ohledně použití daných vozidel nájemci nebo příjemci leasingu v rámci podnikání a neobchodního použití. Je proto vhodné povolit Spojenému království uplatňování tohoto opatření do 31. prosince 2016.
(5)
Pokud se Spojené království domnívá, že je nutné prodloužit opatření i po roce 2016, mělo by společně s žádostí o prodloužení předložit Komisi zprávu, v níž bude uveden přezkum uplatňovaného procentního omezení, a to nejpozději do 1. dubna 2016.
(6)
Dne 29. října 2004 Komise přijala návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice 77/388/EHS (4), v němž byly sjednoceny kategorie výdajů, které lze vyjmout z nároku na odpočet daně. Směrnici 77/388/EHS nahradila směrnice 2006/112/ES. Podle uvedeného návrhu lze výjimky z nároku na odpočet uplatnit na motorová silniční vozidla. Odchylující opatření stanovená tímto rozhodnutím by měla pozbýt platnosti dnem vstupu v platnost pozměňující směrnice, pokud bude tento den předcházet dni 31. prosince 2016.
(7)
Odchylné opatření má pouze zanedbatelný dopad na celkovou výši daňových příjmů vybranou na stupni konečné spotřeby a nemá nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie pocházející z DPH.
(8)
Rozhodnutí 2007/884/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Článek 3 rozhodnutí 2007/884/ES se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dnem, kdy vstoupí v platnost předpisy Unie, které vymezují, jaké výdaje týkající se motorových silničních vozidel nejsou způsobilé pro úplný odpočet DPH, nebo dnem 31. prosince 2016, podle toho, co nastane dříve.
Případná žádost o prodloužení daných opatření stanovených tímto rozhodnutím se podá společně se zprávou, která bude Komisi předložena nejpozději do 1. dubna 2016 a která bude obsahovat přezkum procentního omezení uplatňovaného na nárok na odpočet DPH z nájmu nebo leasingu vozidel, pokud se tato vozidla nepoužívají výhradně pro obchodní účely.“
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 15. listopadu 2013.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 749/2013 DER KOMMISSION
vom 2. August 2013
zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der für bestimmtes Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 des Rates vom 22. Oktober 2007 über eine gemeinsame Organisation der Agrarmärkte und mit Sondervorschriften für bestimmte landwirtschaftliche Erzeugnisse (Verordnung über die einheitliche GMO) (1),
gestützt auf die Durchführungsverordnung (EU) Nr. 543/2011 der Kommission vom 7. Juni 2011 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 des Rates für die Sektoren Obst und Gemüse und Verarbeitungserzeugnisse aus Obst und Gemüse (2), insbesondere auf Artikel 136 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die in Anwendung der Ergebnisse der multilateralen Handelsverhandlungen der Uruguay-Runde von der Kommission festzulegenden, zur Bestimmung der pauschalen Einfuhrwerte zu berücksichtigenden Kriterien sind in der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 543/2011 für die in ihrem Anhang XVI Teil A aufgeführten Erzeugnisse und Zeiträume festgelegt.
(2)
Gemäß Artikel 136 Absatz 1 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 543/2011 wird der pauschale Einfuhrwert an jedem Arbeitstag unter Berücksichtigung variabler Tageswerte berechnet. Die vorliegende Verordnung sollte daher am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft treten -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die in Artikel 136 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 543/2011 genannten pauschalen Einfuhrwerte sind im Anhang der vorliegenden Verordnung festgesetzt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 2. August 2013


Input:
UREDBA (EU) št. 334/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 11. marca 2014
o spremembi Uredbe (EU) št. 528/2012 o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov v zvezi z določenimi pogoji za dostop na trg
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 2 Uredbe (EU) št. 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa področje uporabe navedene uredbe in iz njene uporabe med drugim izključuje biocidne proizvode, kadar se uporabljajo kot pomožna tehnološka sredstva. Člen 2(5) bi bilo treba spremeniti in v njem nedvoumno pojasniti, da „pomožna tehnološka sredstva“ pomenijo sredstva, opredeljena v uredbah (ES) št. 1831/2003 (4) in (ES) št. 1333/2008 (5) Evropskega parlamenta in Sveta.
(2)
Točko (s) člena 3(1) ter člen 19(6) Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba spremeniti, da se omogoči vključitev podobnih biocidnih proizvodov v družino biocidnih proizvodov, če jih je mogoče zadovoljivo oceniti na podlagi prepoznavnih največjih tveganj in najmanjše stopnje učinkovitosti.
(3)
V točki (e) člena 19(1) ter v členu 19(7) Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba pojasniti, da so mejne vrednosti, ki jih je treba določiti v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1935/2004 (6), posebne mejne vrednosti migracije ali mejne vrednosti za ostanek v materialih, ki prihajajo v stik z živili.
(4)
Da bi zagotovili skladnost med Uredbo (EU) št. 528/2012 in Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (7), bi bilo treba spremeniti točko (b) člena 19(4) Uredbe (EU) št. 528/2012, da bi toksičnost za posamezne organe ob enkratni ali ponavljajoči se izpostavljenosti kategorije 1 vključili kot merilo za razvrščanje in tako preprečili odobritev dostopnosti na trgu za splošno uporabo biocidnih proizvodov, ki izpolnjujejo merila za to razvrščanje. V točki (c) člena 19(4) Uredbe (EU) št. 528/2012 je prepovedana odobritev dostopnosti na trgu za splošno uporabo biocidnih proizvodov, ki izpolnjujejo merila, v skladu s katerimi velja, da so obstojni, se kopičijo v organizmu in so strupeni (PBT) ali so zelo obstojni in se zelo lahko kopičijo v organizmu (vPvB), kot je določeno v Prilogi XIII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (8). Vendar so biocidni proizvodi pogosto mešanice in včasih izdelki, ta merila pa se uporabljajo samo za snovi. Točka (c) člena 19(4) Uredbe (EU) št. 528/2012 bi se torej moral nanašati na biocidne proizvode, sestavljene iz snovi, ki izpolnjujejo navedena merila, vsebujejo te snovi ali se uporabljajo za njihovo pridobivanje.
(5)
Ker Priloga VI k Uredbi (EU) št. 528/2012 ne navaja primerjalne ocene, bi bilo treba sklicevanje na navedeno prilogo v členu 23(3) navedene uredbe črtati.
(6)
Člen 34(4) Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba spremeniti, tako da se popravi sklicevanje na člen 30.
(7)
V skladu s členom 35(3) Uredbe (EU) št. 528/2012 se za proizvod izda dovoljenje v skladu s členom 33(4) ali členom 34(6) Uredbe, kadar vse zadevne države članice z referenčno državo članico dosežejo dogovor o medsebojnem priznavanju. Vendar so določbe, ki se nanašajo na odločitve vseh zadevnih držav članic o izdaji dovoljenj z medsebojnim priznavanjem, določene v členih 33(3) in 34(6) navedene Uredbe. Člen 35(3) bi zato bilo treba ustrezno spremeniti.
(8)
V skladu z drugim pododstavkom člena 45(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 je treba ob vložitvi vloge za podaljšanje dovoljenja Unije plačati tudi pristojbine, ki se plačujejo v skladu s členom 80(1) navedene uredbe. Vendar se lahko pristojbine plačajo šele po tem, ko Evropska agencija za kemikalije (v nadaljnjem besedilu: Agencija) v skladu z drugim pododstavkom člena 45(3) navedene uredbe zagotovi informacije o njihovi višini. Zaradi tega in zaradi zagotovitve skladnosti s členi 7(1), 13(1) in 43(1) navedene uredbe bi bilo treba drugi pododstavek člena 45(1) črtati.
(9)
Uporaba besede „odstranitev“ v členih 52, 89 in 95 v Uredbi (EU) št. 528/2012 bi lahko bila zavajajoča in bi lahko povzročila težave pri tolmačenju ob upoštevanju dolžnosti iz Direktive 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9). Zato bi jo bilo treba črtati.
(10)
Vnesti bi bilo treba nekaj tehničnih popravkov v člen 54 Uredbe (EU) št. 528/2012, da bi preprečili podvajanje v členu 54(1) in (3), kar zadeva plačilo veljavnih pristojbin iz člena 80(1).
(11)
Prvi in drugi pododstavek člena 60(3) Uredbe (EU) št. 528/2012 se nanašata na dovoljenja, izdana v skladu s členom 30(4), 34(6) ali 44(4) Uredbe. Vendar so določbe, ki se nanašajo na odločitve o izdaji dovoljenj, navedene v členih 30(1), 33(3), 33(4), 34(6), 34(7), 36(4), 37(2), 37(3) in 44(5) navedene uredbe. Poleg tega v drugem pododstavku člena 60(3) navedene uredbe ni navedeno obdobje za varovanje podatkov iz točke (b) člena 20(1), predloženih v vlogi na podlagi člena 26(1) Uredbe. Člen 60(3) bi se zato moral nanašati tudi na člene 26(3), 30(1), 33(3), 33(4), 34(6), 34(7), 36(4), 37(2), 37(3) in 44(5) navedene uredbe.
(12)
Člen 66(4) Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba spremeniti, tako da bi popravili sklicevanje na člen 67.
(13)
Da bi olajšali dobro sodelovanje, usklajevanje in izmenjavo informacij med državami članicami, Agencijo in Komisijo pri izvrševanju, bi morala Agencija imeti tudi nalogo zagotavljati državam članicam pomoč in podporo na področju nadzora in izvrševanja, zlasti prek uporabe obstoječih struktur, kadar je primerno.
(14)
Da bi omogočili pripravo vlog za izdajo dovoljenj za biocidne proizvode do datuma odobritve aktivne snovi, kot je določeno v drugem pododstavku člena 89(3) Uredbe (EU) št. 528/2012, bi moral biti elektronski dostop javnosti do informacij o aktivnih snoveh, določen v členu 67 Uredbe, na voljo od dne, ko Komisija sprejme uredbo, da je zadevna aktivna snov odobrena.
(15)
Prvi pododstavek člena 77(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 omogoča pritožbe proti sklepom Agencije, sprejetim v skladu s členom 26(2) Uredbe. A ker člen 26(2) Agenciji ne daje pristojnosti za sprejemanje sklepov, bi bilo treba sklicevanje na navedeni člen v členu 77(1) črtati.
(16)
Člen 86 Uredbe (EU) št. 528/2012 se nanaša na aktivne snovi, vključene v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10). Pojasniti bi bilo treba, da se navedeni člen uporablja za vse aktivne snovi, za katere je Komisija sprejela direktivo in jih vključila v navedeno prilogo, da se pogoji za tako vključitev uporabljajo za odobritev in da je datum odobritve datum vključitve.
(17)
S prvim pododstavkom člena 89(2) Uredbe (EU) št. 528/2012 se državam članicam dovoli, da uporabljajo svoj obstoječi sistem še do dve leti po datumu odobritve aktivne snovi. S prvim pododstavkom člena 89(3) Uredbe se od držav članic zahteva zagotovitev, da se dovoljenja za biocidne proizvode izdajo, spremenijo ali prekličejo v dveh letih po odobritvi aktivne snovi. A ob upoštevanju časa, potrebnega za različne korake v postopku izdaje dovoljenja, zlasti kadar med državami članicami ni dogovora o medsebojnem priznavanju dovoljenj in je zato potrebna predložitev Komisiji v odločanje, je primerno podaljšati navedene roke na tri leta in navedeno podaljšanje upoštevati v drugem pododstavku člena 37(3) navedene uredbe.
(18)
S prvim pododstavkom člena 89(2) Uredbe (EU) št. 528/2012 se državam članicam dovoli, da uporabljajo svoj obstoječi sistem za obstoječe aktivne snovi. Biocidni proizvod bi lahko vsebovali kombinacijo novih aktivnih snovi, ki so bile odobrene, in obstoječih aktivnih snovi, ki še niso bile odobrene. Da bi nagradili inovacije in takim proizvodom odobrili dostop na trg, bi bilo treba državam članicam dovoliti, da uporabljajo svoje obstoječe sisteme za take proizvode, dokler ni obstoječa aktivna snov odobrena in posledično ti proizvodi izpolnjujejo pogoje za izdajo dovoljenja v skladu z Uredbo (EU) št. 528/2012.
(19)
Člen 89(4) in člen 93(2) Uredbe (EU) št. 528/2012 določata obdobja postopnega opuščanja biocidnih proizvodov, za katere izdaja dovoljenja ni odobrena. Enaka obdobja bi se morala uporabljati za postopno opuščanje biocidnega proizvoda, ki je že na trgu, kadar je dovoljenje izdano, vendar je treba zaradi pogojev za izdajo dovoljenja biocidni proizvod spremeniti.
(20)
V členu 93 Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba pojasniti, da se v njem določeno odstopanje uporablja samo ob upoštevanju nacionalnih pravil držav članic.
(21)
Namen člena 94(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 je omogočiti, da se dajejo na trg izdelki, tretirani z biocidnimi proizvodi, ki vsebujejo aktivne snovi, ki sicer še niso odobrene, vendar se že ocenjujejo bodisi v okviru delovnega programa iz člena 89(1) navedene uredbe bodisi na podlagi vloge, predložene v skladu s členom 94(1). Vendar bi se lahko sklicevanje v členu 94(1) na člen 58 Uredbe (EU) št. 528/2012 razlagalo kot nepredvideno odstopanje od zahtev glede označevanja in informacij iz člena 58(3) in (4). Člen 94(1) navedene uredbe bi se zato moral sklicevati le na člen 58(2).
(22)
Ker se člen 94(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 uporablja samo za tretirane izdelke, ki so bili že dani na trg, je bila vpeljana nepredvidena prepoved za večino novih tretiranih izdelkov, in sicer od 1. septembra 2013 do odobritve zadnje aktivne snovi v teh tretiranih izdelkih. Zato bi bilo treba področje uporabe člena 94(1) razširiti tako, da vključuje nove tretirane izdelke. V navedenem členu bi bilo treba določiti tudi obdobje postopnega opuščanja tretiranih izdelkov, za katere do 1. septembra 2016 ni predložena vloga za odobritev aktivne snovi za ustrezno vrsto proizvoda. Da se preprečijo morebitni resni škodljivi vplivi na gospodarske subjekte in da se v celoti spoštuje načelo pravne varnosti, bi bilo treba urediti, da se spremembe uporabljajo od 1. septembra 2013.
(23)
Prvi pododstavek člena 95(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 zahteva predložitev popolne dokumentacije o snovi. V tako popolno dokumentacijo bi moralo biti možno vključiti podatke iz Priloge IIIA ali IVA k Direktivi 98/8/ES.
(24)
V tretjem pododstavku člena 95(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 je pravica do sklicevanja na podatke iz drugega pododstavka člena 63(3) Uredbe razširjena na vse študije, potrebne za oceno tveganja za zdravje človeka in okolje, da bo mogoče morebitne zadevne osebe vključiti na seznam iz člena 95(2) Uredbe. Brez take pravice do sklicevanja številne morebitne zadevne osebe ne bi mogle pravočasno izpolniti zahtev iz člena 95(1), da bi bile lahko vključene na ta seznam do datuma iz člena 95(3). Tretji pododstavek člena 95(1) pa ne vključuje študij o usodi in obnašanju v okolju. Ker morajo morebitne zadevne osebe pravico do sklicevanja v skladu s členom 63(3) plačati, bi morale biti upravičene, da izkoristijo to pravico v celoti, in sicer tako, da jo predajo vlagateljem vloge za dovoljenje za proizvod. Člen 95 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(25)
Namen petega pododstavka člena 95(1) Uredbe (EU) št. 528/2012 je omejiti obdobje varovanja podatkov, ki se lahko izmenjujejo od 1. septembra 2013, zaradi uskladitve s prvim pododstavkom člena 95(1), vendar ki jih na ta dan še ni bilo možno izmenjevati z namenom utemeljitve vlog za izdajo dovoljenj za proizvode. Tako veljala za podatke, ki se nanašajo na kombinacije aktivnih snovi / vrst proizvodov, za katere pred 1. septembra 2013 ni bila sprejeta odločitev o vključitvi v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES. Člen 95(1) navedene uredbe bi se zato moral nanašati na navedeni datum.
(26)
Na podlagi člena 95(2) Uredbe (EU) št. 528/2012 seznam, ki ga objavi Agencija, vsebuje imena udeležencev v delovnem programu iz člena 89(1) Uredbe. Člen 95(2) s tem omogoča navedenim udeležencem, da izkoristijo mehanizem nadomestila stroškov, določene v navedeni uredbi. Ta možnost, da se izkoristi mehanizem nadomestila stroškov, bi morala biti odprta za vse osebe, ki so predložile popolno dokumentacijo o snovi v skladu z Uredbo (EU) št. 528/2012 ali Direktivo 98/8/ES ali izjavo o dostopnosti dokumentacije. Odprta bi morala biti za vse, ki so predložili dokumentacijo, za vsako snov, ki sama sicer ni aktivna snov, vendar se uporablja za pridobivanje aktivnih snovi.
(27)
S prvim pododstavkom člena 95(3) Uredbe (EU) št. 528/2012 se prepoveduje dajanje na trg biocidnih proizvodov, ki vsebujejo aktivne snovi, za katere proizvajalec ali uvoznik (v nadaljnjem besedilu: zadevna oseba) ni vključen na seznam iz navedenega člena. Na podlagi členov 89(2) in 93(2) navedene uredbe bodo določene aktivne snovi zakonito prisotne na trgu v biocidnih proizvodih, čeprav popolna dokumentacija o snovi še ni bila predložena. Prepoved na podlagi člena 95(3) se za take snovi ne bi smela uporabljati. Kadar ni na seznamu naveden noben proizvajalec ali uvoznik snovi, za katero je bila predložena popolna dokumentacija o snovi, bi bilo treba drugi osebi dovoliti, da lahko daje na trg biocidne proizvode, ki vsebujejo navedeno snov, če navedena oseba, proizvajalec ali uvoznik biocidnega proizvoda predloži dokumentacijo ali izjavo o dostopnosti do dokumentacije.
(28)
Člen 95(4) Uredbe (EU) št. 528/2012 določa, da se člen 95 uporablja za aktivne snovi iz kategorije 6 v Prilogi I k navedeni uredbi. Te snovi so bile vključene v navedeno prilogo na podlagi predložitve popolne dokumentacije o snovi, katerih lastniki bi morali biti upravičeni, da izkoristijo mehanizem nadomestila stroškov, uveden z navedenim členom. Druge snovi bi se lahko v prihodnje vključile v navedeno prilogo na podlagi takih predložitev. Zato bi morala vse take snovi urejati kategorija 6 v navedeni prilogi.
(29)
Opis biocidnih proizvodov, uporabljenih v materialih, namenjenih za stik z živili, v Prilogi V k Uredbi (EU) št. 528/2012 bi moral biti skladen s terminologijo v Uredbi (ES) št. 1935/2004.
(30)
V prvem odstavku člena 96 Uredbe (EU) št. 528/2012 bi bilo treba pojasniti, da se Direktiva 98/8/ES razveljavi brez poseganja v določbe Uredbe (EU) št. 528/2012, ki se nanašajo na Direktivo 98/8/ES.
(31)
Uredbo (EU) št. 528/2012 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (EU) št. 528/2012 se spremeni:
1.
v členu 2(5) se točka (b) nadomesti z naslednjim:
„(b)
biocidne proizvode, kadar se uporabljajo kot pomožna tehnološka sredstva v smislu Uredbe (ES) št. 1831/2003 in Uredbe (ES) št. 1333/2008.“;
2.
člen 3(1) se spremeni:
(a)
točka (s) nadomesti z naslednjim:
„(s)
‚družina biocidnih proizvodov‘ pomeni skupino biocidnih proizvodov:
(i)
s podobno uporabo;
(ii)
z enakimi aktivnimi snovmi;
(iii)
s podobno sestavo z določenimi odstopanji, in
(iv)
s podobno ravnjo tveganja in učinkovitosti;“;
(b)
točka (v) se črta;
3.
člen 19 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se spremeni:
(i)
točka (a) nadomesti z naslednjim:
„(a)
aktivne snovi so vključene v Prilogo I ali odobrene za zadevno vrsto proizvoda in izpolnjeni so vsi pogoji, ki so določeni za te aktivne snovi;“;
(ii)
točka (e) se nadomesti z naslednjim:
„(e)
po potrebi se za aktivne snovi v biocidnem proizvodu določijo najvišje mejne vrednosti ostankov za hrano in krmo v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 315/93 (11), Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 (12), Uredbo (ES) št. 470/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (13) ali Direktivo 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta (14) ali se za te aktivne snovi določijo posebne mejne vrednosti migracije ali mejne vrednosti za ostanek v materialih, ki prihajajo v stik z živili, v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1935/2004 (15).
(11) Uredba Sveta (EGS) št. 315/93 z dne 8. februarja 1993 o določitvi postopkov Skupnosti za kontaminate v hrani (UL L 37, 13.2.1993, str. 1)."
(12) Uredba (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (UL L 70, 16.3.2005, str. 1)."
(13) Uredba (ES) št. 470/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o določitvi postopkov Skupnosti za določitev mejnih vrednosti ostankov farmakološko aktivnih snovi v živilih živalskega izvora in razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 2377/90 in spremembi Direktive 2001/82/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Uredbe (ES) št. 726/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 152, 16.6.2009, str. 11)."
(14) Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (UL L 140, 30.5.2002, str. 10)."
(15) Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1935/2004 z dne 27. oktobra 2004 o materialih in izdelkih, namenjenih za stik z živili, in o razveljavitvi direktiv 80/590/EGS in 89/109/EGS (UL L 338, 13.11.2004, str. 4).“;"
(b)
v odstavku 4 se točki (b) in (c) nadomesti ta z naslednjim:
„(b)
biocidni proizvod izpolnjuje merila v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 za razvrstitev kot:
-
z akutno oralno toksičnostjo kategorije 1, 2 ali 3,
-
z akutno dermalno toksičnostjo kategorije 1, 2 ali 3,
-
z akutno toksičnostjo pri vdihavanju (plini in prah/meglice) kategorije 1, 2 ali 3,
-
z akutno toksičnostjo pri vdihavanju (pare) kategorije 1 ali 2,
-
s toksičnostjo za posamezne organe ob enkratni ali ponavljajoči se izpostavljenosti kategorije 1,
-
rakotvoren kategorije 1A ali 1B,
-
mutagen kategorije 1A ali 1B ali
-
strupen za razmnoževanje kategorije 1A ali 1B;
(c)
biocidni proizvod je sestavljen iz snovi, ki izpolnjuje merila za PBT ali vPvB v skladu s Prilogo XIII k Uredbi (ES) št. 1907/2006, vsebuje to snov ali se uporablja za njeno pridobivanje;“;
(c)
odstavka 6 in 7 se nadomestita z naslednjim:
„6. Ocena družine biocidnih proizvodov, opravljena v skladu s splošnimi načeli iz Priloge VI, upošteva največja tveganja za zdravje človeka, zdravje živali in okolje in najmanjše ravni učinkovitosti za ves potencialen razpon proizvodov iz družine biocidnih proizvodov.
Dovoljenje za družino biocidnih proizvodov se izda le, če:
(a)
vloga izrecno opredeljuje največja tveganja za zdravje človeka, zdravje živali in okolje ter najmanjšo raven učinkovitosti, na kateri temelji ocena, ter tudi dovoljena odstopanja v sestavi in uporabah iz točke (s) člena 3(1), skupaj z ustrezno razvrstitvijo, izjavami o nevarnosti in previdnostnimi izjavami ter vsemi ustreznimi ukrepi za zmanjševanje tveganj, in
(b)
je na podlagi ocene iz prvega pododstavka tega odstavka mogoče ugotoviti, da vsi biocidni proizvodi v družini izpolnjujejo pogoje iz odstavka 1.
7. Morebitni imetnik dovoljenja ali njegov zastopnik po potrebi zaprosi za določitev najvišjih mejnih vrednosti ostankov aktivnih snovi v biocidnem proizvodu v skladu z Uredbo (EGS) št. 315/93, Uredbo (ES) št. 396/2005, Uredbo (ES) št. 470/2009 ali Direktivo 2002/32/ES ali za določitev posebnih mejnih vrednosti migracije ali mejnih vrednosti za ostanek v materialih, namenjenih za stik z živili v skladu z Uredbo (ES) št. 1935/2004.“;
4.
v členu 23(3) se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„3. Pristojni organ prejemnik ali v primeru odločitve glede vloge za dovoljenje Unije Komisija prepove ali omeji dostopnost na trgu ali uporabo biocidnega proizvoda, ki vsebuje aktivno snov kot možno snov za zamenjavo, če primerjalna ocena, izvedena v skladu s tehničnimi navodili iz člena 24, dokazuje, da sta izpolnjeni obe naslednji merili:“;
5.
v členu 34(4) se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„Referenčna država članica v 365 dneh od validacije vloge v skladu s členom 30 oceni vlogo in sestavi poročilo o oceni ter ga skupaj s povzetkom značilnosti biocidnega proizvoda pošlje zadevnim državam članicam in vlagatelju.“;
6.
člen 35(3) se nadomesti z naslednjim:
„3. V koordinacijski skupini si vse države članice iz odstavka 2 tega člena po svojih najboljših močeh prizadevajo za dosego dogovora o ukrepu, ki ga je treba sprejeti. Vlagatelju dajo možnost, da izrazi svoje stališče. Če dosežejo dogovor v 60 dneh po predložitvi spornih točk iz odstavka 2 tega člena, referenčna država članica to vnese v register biocidnih proizvodov. Postopek se nato šteje za končanega ter referenčna država članica in vsaka zadevna država članica izda dovoljenje v skladu s členom 33(3) ali 34(6), kakor je ustrezno.“;
7.
v členu 37(3) se drugi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„V času trajanja postopka iz tega člena se obveznost države članice, da izda dovoljenje za biocidni proizvod v treh letih od dneva odobritve iz prvega pododstavka člena 89(3), začasno prekine.“;
8.
v členu 45(1) se črta drugi pododstavek;
9.
člen 52 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 52
Prehodno obdobje
Kadar pristojni organ ali v primeru biocidnega proizvoda, odobrenega na ravni Unije, Komisija prekliče ali spremeni dovoljenje ali odloči, da ga ne bo obnovila, ne glede na člen 89 odobri prehodno obdobje za dostopnost na trgu in uporabo obstoječih zalog, razen v primerih, kadar bi nadaljnja dostopnost na trgu ali uporaba biocidnega proizvoda pomenila nesprejemljivo tveganje za zdravje človeka, zdravje živali ali okolje.
Prehodno obdobje ne sme biti daljše od 180 dni za dostopnost na trgu in dodatnih največ 180 dni za uporabo obstoječih zalog zadevnega biocidnega proizvoda.“;
10.
v členu 53(1) se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„1. Z odstopanjem od člena 17 pristojni organ države članice (v nadaljnjem besedilu: država članica vnosa) na zahtevo vlagatelja izda dovoljenje za vzporedno trgovanje z biocidnim proizvodom, za katerega je bilo izdano dovoljenje v drugi državi članici (v nadaljnjem besedilu: država članica porekla), zaradi dostopnosti na trgu in uporabe v državi članici vnosa, če v skladu z odstavkom 3 ugotovi, da je biocidni proizvod identičen biocidnemu proizvodu, ki je že dovoljen v državi članici vnosa (v nadaljnjem besedilu: referenčni proizvod).“;
11.
člen 54 se spremeni:
(a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Kadar je treba ugotoviti tehnično ekvivalenco aktivnih snovi, oseba, ki jo želi ugotoviti (v nadaljnjem besedilu: vlagatelj), vloži vlogo pri Agenciji.“;
(b)
odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
„3. Agencija vlagatelja obvesti o pristojbinah, ki se plačujejo v skladu s členom 80(1), in vlogo zavrne, če jih vlagatelj ne plača v 30 dneh. O tem ustrezno obvesti vlagatelja.“;
12.
v členu 56(1) se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„1. Z odstopanjem od člena 17 se lahko poskus ali preskus, namenjen za znanstvene ali v proizvod in proces usmerjene raziskave ali razvoj, ki vključuje biocidni proizvod, za katerega ni bilo izdano dovoljenje, ali neodobreno aktivno snov, ki je namenjena izključno za uporabo v biocidnem proizvodu (v nadaljnjem besedilu: poskus ali preskus), izvede le pod pogoji, določenimi v tem členu.“;
13.
v členu 58(3) se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„3. Oseba, ki je odgovorna za dajanje tretiranega izdelka na trg, zagotovi, da so v oznaki navedene informacije, naštete v drugem pododstavku, pri čemer:“;
14.
v členu 60(3) se prvi in drugi pododstavek nadomestita z naslednjim:
„3. Obdobje varovanja podatkov, predloženih zaradi izdaje dovoljenja za biocidni proizvod, ki vsebuje le obstoječe aktivne snovi, se izteče 10 let po prvem dnevu v mesecu po sprejetju prve odločitve o izdaji dovoljenja za proizvod v skladu s členom 26(3), 30(1), 33(3), 33(4), 34(6), 34(7), 36(4), 37(2), 37(3) ali 44(5).
Obdobje varovanja podatkov, predloženih zaradi izdaje dovoljenja za biocidni proizvod, ki vsebuje novo aktivno snov, se izteče 15 let po prvem dnevu v mesecu po sprejetju prve odločitve o izdaji dovoljenja za proizvod v skladu s členom 26(3), 30(1), 33(3), 33(4), 34(6), 34(7), 36(4), 37(2), 37(3) ali 44(5).“;
15.
člen 66(4) se nadomesti z naslednjim:
„4. Vsakdo, ki Agenciji ali pristojnemu organu za namene te uredbe predloži informacije v zvezi z aktivno snovjo ali biocidnim proizvodom, lahko zahteva, da se informacije iz člena 67(3) in (4) ne dajo na voljo, vključno z utemeljitvijo razlogov, zaradi katerih bi lahko bilo razkritje informacij škodljivo za poslovne interese te osebe ali interese druge zadevne strani.“;
16.
člen 67 se spremeni:
(a)
v odstavku 1 se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„1. Od dneva, ko Komisija sprejme izvedbeno uredbo o odobritvi aktivne snovi, kot je navedeno v točki (a) člena 9(1), se javnosti omogoči lahko dosegljiv in brezplačen dostop do naslednjih posodobljenih informacij o tej aktivni snovi, ki jih ima Agencija ali Komisija:“;
(b)
v odstavku 3 se uvodni del nadomesti z naslednjim:
„3. Od dneva, ko Komisija sprejme izvedbeno uredbo iz točke (a) člena 9(1) o odobritvi aktivne snovi, Agencija javnosti omogoči brezplačen dostop do naslednjih posodobljenih informacij o tej aktivni snovi, razen če pošiljatelj podatkov predloži utemeljitev v skladu s členom 66(4), ki jo pristojni organ ali Agencija sprejme kot veljavno, zakaj bi objava lahko škodovala njegovim poslovnim interesom ali interesom druge zadevne strani:“;
17.
v členu 76(1) se doda naslednja točka:
„(l)
zagotavljanje podpore in pomoči državam članicam pri nadzoru in izvrševanju.“;
18.
v členu 77(1) se prvi pododstavek nadomesti z naslednjim:
„1. Pritožbe proti sklepom Agencije, sprejetim v skladu s členi 7(2), 13(3), 43(2) in 45(3), členom 54(3), (4), in (5) ter členoma 63(3) in 64(1), se vložijo pri Odboru za pritožbe, ustanovljenem v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006.“;
19.
drugi pododstavek člena 78(2) se nadomesti z naslednjim:
„Prihodki Agencije iz člena 96(1) Uredbe (ES) št. 1907/2006 se ne uporabljajo za opravljanje nalog na podlagi te uredbe, razen če gre za skupen namen ali začasni prenos, da se zagotovi ustrezno delovanje Agencije. Prihodki Agencije iz odstavka 1 tega člena se ne uporabljajo za opravljanje nalog na podlagi Uredbe (ES) št. 1907/2006, razen za skupen namen ali začasni prenos, da se zagotovi ustrezno delovanje Agencije.“;
20.
člen 86 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 86
Aktivne snovi, vključene v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES
Za aktivne snovi, za katere je Komisija sprejela direktive in jih vključila v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES, se šteje, da so bile odobrene v skladu s to uredbo na dan vključitve, in se vključijo na seznam iz člena 9(2). Za odobritev veljajo pogoji iz navedenih direktiv Komisije.“;
21.
člen 89 se spremeni:
(a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
„2. Z odstopanjem od členov 17(1), 19(1) in 20(1) te uredbe in brez poseganja v odstavka 1 in 3 tega člena lahko država članica še naprej uporablja svoj obstoječ sistem ali prakso dostopnosti zadevnega biocidnega proizvoda na trgu ali njegove uporabe, in sicer do tri leta po datumu odobritve zadnjih aktivnih snovi tega biocidnega proizvoda, ki jih je treba odobriti. V skladu s svojimi nacionalnimi predpisi lahko zadevna država članica dovoli, da je na njenem ozemlju na trgu dostopen ali se uporablja samo biocidni proizvod, ki vsebuje le:
(a)
obstoječe aktivne snovi, ki:
(i)
so bile ocenjene na podlagi Uredbe Komisije (ES) št. 1451/2007 (16), vendar še niso odobrene za navedeno vrsto proizvoda, ali
(ii)
se ocenjujejo na podlagi Uredbe (ES) št. 1451/2007, vendar še niso odobrene za navedeno vrsto proizvoda;
ali
(b)
kombinacijo aktivnih snovi iz točke (a) in aktivnih snovi, ki so bile odobrene v skladu s to uredbo.
Z odstopanjem od prvega pododstavka lahko država članica v primeru odločitve, da se aktivna snov ne odobri, še naprej uporablja svoj obstoječi sistem ali prakso dostopnosti biocidnih proizvodov na trgu, in sicer do 12 mesecev po datumu odločitve, da se aktivna snov ne odobri, v skladu s tretjim pododstavkom odstavka 1, in lahko še naprej uporablja svoj obstoječi sistem ali prakso uporabe biocidnih proizvodov do 18 mesecev po tej odločitvi.
(16) Uredba Komisije (ES) št. 1451/2007 z dne 4. decembra 2007 o drugi fazi desetletnega delovnega programa iz člena 16(2) Direktive 98/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju biocidnih pripravkov v promet (UL L 325, 11.12.2007, str. 3).“;"
(b)
odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
„3. Po odločitvi za odobritev določene aktivne snovi za določeno vrsto proizvoda države članice zagotovijo, da se dovoljenja za biocidne proizvode te vrste, ki vsebujejo navedeno aktivno snov, izdajo, spremenijo ali prekličejo, kar je ustrezno, v skladu s to uredbo v treh letih po datumu odobritve.
V ta namen vlagatelji, ki želijo zaprositi za dovoljenje ali vzporedno medsebojno priznanje biocidnih proizvodov te vrste, ki razen obstoječih aktivnih snovi ne vsebujejo drugih aktivnih snovi, vložijo vlogo za izdajo dovoljenja ali vzporedno medsebojno priznanje najpozneje na dan odobritve aktivne snovi oziroma aktivnih snovi. V primeru, da biocidni proizvodi vsebujejo več kot eno aktivno snov, se vloge vložijo najpozneje na dan odobritve zadnje aktivne snovi za to vrsto proizvoda.
Kadar vloga za izdajo dovoljenja ali vzporedno medsebojno priznanje ni bila vložena v skladu z drugim pododstavkom:
(a)
biocidni proizvod 180 dni po datumu odobritve aktivne oziroma aktivnih snovi ne sme biti več dostopen na trgu, in
(b)
uporaba obstoječih zalog biocidnega proizvoda je še naprej dovoljena največ 365 dni po datumu odobritve aktivne oziroma aktivnih snovi.“;
(c)
odstavek 4 se nadomesti z naslednjim:
„4. Kadar se pristojni organ države članice ali po potrebi Komisija odloči, da zavrne vlogo, vloženo v skladu z odstavkom 3, za izdajo dovoljenja za biocidni proizvod, ki je že dostopen na trgu, ali se odloči, da ne izda dovoljenja ali da uvede pogoje za izdajo dovoljenja, zaradi katerih je treba proizvod spremeniti, velja naslednje:
(a)
biocidni proizvod, za katerega dovoljenje ni bilo izdano ali ki ne izpolnjuje pogojev za izdajo dovoljenja, kadar je to potrebno, 180 dni po datumu odločitve organa ni več dostopen na trgu, in
(b)
uporaba obstoječih zalog biocidnega proizvoda je še naprej dovoljena do največ 365 dni po datumu odločitve organa.“;
22.
v členu 92(2) se doda naslednji stavek:
„Za biocidne proizvode, za katere je bilo dovoljenje izdano v skladu s členom 3 ali 4 Direktive 98/8/ES, velja, da je bilo dovoljenje zanje izdano v skladu s členom 17 te uredbe.“;
23.
člen 93 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 93
Prehodni ukrepi v zvezi z biocidnimi proizvodi, ki niso zajeti v področje uporabe Direktive 98/8/ES
Z odstopanjem od člena 17(1) lahko država članica še naprej uporablja svoj obstoječi sistem ali prakso dostopnosti na trgu in uporabe biocidnih proizvodov, ki niso zajeti v področju uporabe Direktive 98/8/ES, temveč spadajo v področje uporabe te uredbe, in so sestavljeni samo iz aktivnih snovi, ki so bile dostopne na trgu ali so se uporabljale v biocidnih proizvodih 1. septembra 2013, vsebujejo te snovi ali se uporabljajo za njihovo pridobivanje. Odstopanje velja do enega od naslednjih datumov:
(a)
kadar so vloge za odobritev vseh teh aktivnih snovi, iz katerih je biocidni proizvod sestavljen, jih vsebuje ali se uporablja za njihovo pridobivanje, za zadevne vrste proizvoda vložene do 1. septembra 2016, do rokov iz drugega pododstavka člena 89(2), v členu 89(3) in v členu 89(4), ali
(b)
kadar vloga za katero od aktivnih snovi ni predložena v skladu s točko (a), do 1. septembra 2017.“;
24.
člena 94 in 95 se nadomestita z naslednjim:
„Člen 94
Prehodni ukrepi v zvezi s tretiranimi izdelki
1. Z odstopanjem od člena 58(2) se lahko tretirani izdelek, ki je bil tretiran z biocidnim proizvodom ali namerno vsebuje enega ali več biocidnih proizvodov, ki vsebujejo samo aktivne snovi, ki se 1. septembra 2016 preverjajo za ustrezno vrsto proizvoda v delovnem programu iz člena 89(1), ali za katere je bila do navedenega datuma vložena vloga za odobritev za ustrezno vrsto proizvoda ali, ki vsebujejo samo kombinacijo takih snovi in aktivnih snovi, ki so vključene na seznam, sestavljen v skladu s členom 9(2) za zadevno vrsto proizvoda in uporabo, ali vključene v Prilogo I, daje na trg do enega od naslednjih datumov:
(a)
v primeru odločitve, sprejete po 1. septembru 2016, da se zavrne vloga za odobritev ali da se ena od aktivnih snovi ne odobri za zadevno uporabo, do datuma, ki je 180 dni po taki odločitvi;
(b)
v drugih primerih do datuma odobritve za zadevno vrsto proizvoda in uporabo zadnje aktivne snovi, ki jo je treba odobriti in ki jo vsebuje biocidni proizvod.
2. Z nadaljnjim odstopanjem od člena 58(2) se lahko tretirani izdelek, ki je bil tretiran z biocidnim proizvodom ali namerno vsebuje enega ali več biocidnih proizvodov, ki vsebujejo aktivno snov, ki ni navedena v odstavku 1 tega člena, ali aktivne snovi, ki so vključene na seznam, sestavljen v skladu s členom 9(2) za zadevno vrsto proizvoda in uporabo, ali vključene v Prilogo I, daje na trg do 1. marca 2017.
Člen 95
Prehodni ukrepi v zvezi z dostopom do dokumentacije o aktivni snovi
1. Agencija da od 1. septembra 2013 javnosti na voljo in redno posodablja seznam vseh aktivnih snovi in vseh snovi, ki se uporabljajo za pridobivanje aktivne snovi, za katere je bila predložena dokumentacija, ki je v skladu s Prilogo II k tej uredbi ali Prilogo IIA ali IVA k Direktivi 98/8/ES in, kadar je primerno, Prilogo IIIA k navedeni direktivi (v nadaljnjem besedilu: popolna dokumentacija o snovi) in ki jo je država članica sprejela ali validirala v postopku, določenem v tej uredbi ali navedeni direktivi (v nadaljnjem besedilu: zadevne snovi). Na seznam so za vsako zadevno snov vključene tudi vse osebe, ki so navedeno dokumentacijo predložile ali predložile Agenciji v skladu z drugim pododstavkom tega odstavka, navedeni pa so tudi njihova vloga, kot je določeno v navedenem pododstavku, in vrste proizvodov, za katere so dokumentacijo predložile, ter datum vključitve snovi na seznam.
Oseba s sedežem v Uniji, ki proizvaja ali uvaža zadevno snov samostojno ali v biocidnih proizvodih (v nadaljnjem besedilu: dobavitelj snovi) ali ki proizvaja biocidni proizvod, ki je sestavljen iz te snovi, jo vsebuje ali se uporablja za njeno pridobivanje, ali omogoča njegovo dostopnost (v nadaljnjem besedilu: dobavitelj proizvoda), lahko Agenciji kadar koli predloži popolno dokumentacijo o snovi za to zadevno snov, izjavo o dostopnosti do popolne dokumentacije o snovi ali napotilo na popolno dokumentacijo o snovi, za katero so potekla vsa obdobja varstva podatkov. Po podaljšanju odobritve aktivne snovi lahko vsak dobavitelj snovi ali dobavitelj proizvoda Agenciji predloži izjavo o dostopnosti vseh podatkov, ki jih je pristojni organ ocenjevalec štel za pomembne za podaljšanje in katerih obdobje varovanja se še ni izteklo (v nadaljnjem besedilu: ustrezni podatki).
Agencija obvesti dobavitelja, ki predloži dokumentacijo, o pristojbinah, ki se plačujejo na podlagi člena 80(1). Če dobavitelja, ki predloži dokumentacijo teh pristojbin ne plača v 30 dneh, vlogo zavrne in o tem ustrezno obvesti dobavitelja, ki je predložil dokumentacijo.
Po prejemu pristojbin, ki se plačujejo v skladu s členom 80(1), Agencija preveri, ali je predložitev v skladu z drugim pododstavkom tega odstavka, in o tem ustrezno obvesti dobavitelja, ki je predložil dokumentacijo.
2. Od 1. septembra 2015 biocidni proizvod, ki je sestavljen iz zadevne snovi, vključene na seznam iz odstavka 1, tako snov vsebuje ali se uporablja za njeno pridobivanje, ne sme biti dostopen na trgu, če dobavitelj snovi ali dobavitelj proizvoda ni vključen na seznam iz odstavka 1 za vrste proizvoda oziroma proizvodov, med katere spada ta proizvod.
3. Za namene predložitve v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1 tega člena, se člen 63(3) te uredbe uporablja za vse toksikološke, ekotoksikološke študije, za študije o usodi in obnašanju v okolju, ki se nanašajo na snovi, navedene v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 1451/2007, vključno s tistimi študijami, ki ne vključujejo preskusov na vretenčarjih.
4. Dobavitelj snovi ali dobavitelj proizvoda, vključen na seznam iz odstavka 1, ki mu je bila za namen tega člena izdana izjava o dostopnosti ali odobrena pravica do sklicevanja na študijo v skladu z odstavkom 3, sme vlagateljem vloge za dovoljenje za biocidni proizvod dovoliti, da se za namene člena 20(1) sklicujejo na navedeno izjavo o dostopnosti ali navedeno študijo.
5. Z odstopanjem od člena 60 vsa obdobja varstva podatkov za kombinacije aktivnih snovi/vrst proizvodov iz Priloge II k Uredbi (ES) št. 1451/2007, za katere pred 1. septembrom 2013 ni bila sprejeta odločitev o vključitvi v Prilogo I k Direktivi 98/8/ES, potečejo 31. decembra 2025.
6. Odstavki 1 do 5 se ne uporabljajo za snovi s seznama v Prilogi I iz kategorij od 1 do 5 in kategorijo 7 ali za biocidne proizvode, ki vsebujejo le take snovi.
7. Agencija redno posodablja seznam iz odstavka 1 tega člena. Agencija po podaljšanju odobritve aktivne snovi odstrani s seznama vse dobavitelje snovi ali proizvodov, ki v 12 mesecih od podaljšanja niso predložili vseh ustreznih podatkov ali izjave o dostopnosti vseh ustreznih podatkov v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1 tega člena ali z vlogo v skladu s členom 13.“;
25.
v členu 96 se prvi odstavek nadomesti z naslednjim:
„Brez poseganja v člene 86, 89 do 93 in 95 te uredbe se Direktiva 98/8/ES razveljavi z učinkom od 1. septembra 2013.“;
26.
v Prilogi I se naslov za kategorijo 6 nadomesti z naslednjim:
„Kategorija 6 - Snovi, za katere je država članica validirala dokumentacijo o aktivni snovi v skladu s členom 7(3) te uredbe ali jo sprejela v skladu s členom 11(1) Direktive 98/8/ES“;
27.
v Prilogi V se drugi odstavek pod naslovom „Vrsta proizvodov 4: za območja s hrano in krmo“ nadomesti z naslednjim:
„Proizvodi, ki se uporabljajo za vključitev v materiale, ki lahko pridejo v stik s hrano.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Točka 24 člena 1 se uporablja od 1. septembra 2013.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 11. marca 2014


Input:
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 27 maart 2014
betreffende maatregelen op het gebied van de diergezondheid in verband met Afrikaanse varkenspest in sommige lidstaten
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2014) 1979)
(Voor de EER relevante tekst)
(2014/178/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 89/662/EEG van de Raad van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt (1), en met name artikel 9, lid 4,
Gezien Richtlijn 90/425/EEG van de Raad van 26 juni 1990 inzake veterinaire en zoötechnische controles in het intracommunautaire handelsverkeer in bepaalde levende dieren en producten in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt (2), en met name artikel 10, lid 4,
Gezien Richtlijn 2002/99/EG van de Raad van 16 december 2002 houdende vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor de productie, de verwerking, de distributie en het binnenbrengen van voor menselijke consumptie bestemde producten van dierlijke oorsprong (3), en met name artikel 4, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Richtlijn 2002/60/EG van de Raad (4) bevat de in de Unie toe te passen minimummaatregelen om Afrikaanse varkenspest te bestrijden, waaronder de maatregelen die moeten worden genomen bij een uitbraak van Afrikaanse varkenspest en in geval van vermoedelijke en van bevestigde aanwezigheid van Afrikaanse varkenspest bij wilde varkens. Die maatregelen omvatten programma’s voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest bij een populatie wilde varkens die door de lidstaten moeten worden ontwikkeld en uitgevoerd en die ter goedkeuring moeten worden voorgelegd aan de Commissie.
(2)
Beschikking 2005/363/EG (5) werd vastgesteld naar aanleiding van de aanwezigheid van Afrikaanse varkenspest in Sardinië, Italië. Bij die beschikking zijn veterinairrechtelijke voorschriften vastgesteld betreffende de verplaatsing en de verzending van en het aanbrengen van merken op varkens en bepaalde varkensproducten uit Sardinië om te voorkomen dat die ziekte zich naar andere gebieden van de Unie uitbreidt.
(3)
Daarnaast is bij Beschikking 2005/362/EG van de Commissie (6) een door Italië bij de Commissie ingediend programma voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest bij wilde varkens in Sardinië goedgekeurd.
(4)
In 2014 zijn in Litouwen en Polen gevallen van Afrikaanse varkenspest bij wilde varkens, meer bepaald bij everzwijnen, vastgesteld door de insleep van het Afrikaansevarkenspestvirus vanuit aangrenzende derde landen waar die ziekte aanwezig is. Om de bestrijdingsmaatregelen gericht te kunnen nemen en de verspreiding van de ziekte te voorkomen en om te voorkomen dat de handel in de Unie onnodig wordt verstoord en te vermijden dat derde landen ongerechtvaardigde handelsbelemmeringen opwerpen, is in samenwerking met de betrokken lidstaten met spoed een lijst van de Europese Unie met besmette gebieden in die landen opgesteld bij de Uitvoeringsbesluiten 2014/93/EU (7) en 2014/134/EU (8) van de Commissie, die beide van toepassing zijn tot en met 30 april 2014.
(5)
Afrikaanse varkenspest kan worden beschouwd als een endemische ziekte bij als huisdier gehouden varkens en bij wilde varkens in bepaalde derde landen die aan de Unie grenzen en vormt een permanente bedreiging voor de Unie.
(6)
De dierziektesituatie kan, gezien de handel in producten van varkens, gevaar opleveren voor de varkensstapel in andere regio’s van Litouwen, Italië en Polen en ook in andere lidstaten.
(7)
Litouwen en Polen hebben in het kader van Richtlijn 2002/60/EG maatregelen genomen ter bestrijding van de Afrikaanse varkenspest en zij zullen overeenkomstig artikel 16 van die richtlijn hun programma voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest bij wilde varkens voor goedkeuring indienen bij de Commissie.
(8)
Er dient in een bijlage een lijst te worden vastgesteld waarin de betrokken lidstaten en gebieden worden opgenomen naargelang het risiconiveau, waarbij rekening wordt gehouden met de epizoötiologische situatie van Afrikaanse varkenspest en met de vraag of zowel varkenshouderijen als wilde varkens betrokken zijn (deel III) of uitsluitend wilde varkens (deel II), dan wel of het risico voortvloeit uit een besmetting van wilde varkens die zich binnen een bepaalde afstand voordoet (deel I).
(9)
Verplaatsingen van verschillende varkensproducten houden een verschillend risiconiveau voor de verspreiding van Afrikaanse varkenspest in. Zoals wordt aangegeven in het wetenschappelijk advies van de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid van 2010 (9) vormt de verplaatsing van levende varkens, sperma, eicellen en embryo’s daarvan en dierlijke bijproducten afkomstig van varkens uit besmette gebieden in het algemeen een hoger risico wat betreft blootstelling en mogelijke gevolgen dan de verplaatsing van vlees, vleesbereidingen en vleesproducten. Daarom moet de verzending van levende varkens, van sperma, eicellen en embryo’s daarvan, van dierlijke bijproducten afkomstig van varkens en van bepaalde soorten vlees, vleesbereidingen en vleesproducten uit aangewezen zones van de lidstaten die zijn vermeld in de bijlage bij dit besluit, worden verboden. Dit verbod omvat alle in Richtlijn 92/65/EEG van de Raad (10) bedoelde suidae.
(10)
Om rekening te houden met de verschillende risiconiveaus naar gelang van de aard van de varkensproducten en de epizoötiologische situatie in de betrokken lidstaten, moeten voor elk type varkensproduct uit de gebieden onder de verschillende delen van de bijlage bij deze verordening bepaalde afwijkingen worden vastgesteld. Die afwijkingen stemmen ook overeen met de risicobeperkende invoermaatregelen inzake Afrikaanse varkenspest die zijn vermeld in de Terrestrial Animal Health Code van de Wereldorganisatie voor diergezondheid. De bijkomende voorzorgsmaatregelen en gezondheidsvoorschriften of behandelingen die van toepassing zijn voor die afwijkingen moeten ook in dit besluit worden vastgesteld.
(11)
Richtlijn 64/432/EEG van de Raad (11) en Beschikking 93/444/EEG van de Commissie (12) bepalen dat de verplaatsingen van dieren vergezeld moeten gaan van gezondheidscertificaten. Om ervoor te zorgen dat in de desbetreffende certificaten adequate en nauwkeurige gezondheidsinformatie wordt verstrekt, moet daarin naar dit besluit worden verwezen wanneer afwijkingen van het verbod op de verzending van levende varkens uit in de bijlage bij dit besluit vermelde gebieden worden toegepast op levende varkens die bestemd zijn voor handelsverkeer binnen de Unie of voor uitvoer naar een derde land.
(12)
Verordening (EG) nr. 599/2004 van de Commissie (13) bepaalt dat de verplaatsingen van bepaalde producten van dierlijke oorsprong vergezeld moeten gaan van gezondheidscertificaten. Wanneer voor een lidstaat een verbod op de verzending van vers varkensvlees, vleesbereidingen en vleesproducten van of met varkensvlees uit bepaalde delen van zijn grondgebied geldt, moeten - om de verspreiding van Afrikaanse varkenspest naar andere gebieden van de Unie te voorkomen - een aantal voorschriften worden vastgesteld, met name wat certificering betreft, voor de verzending van dergelijk vlees en dergelijke vleesbereidingen en vleesproducten uit andere delen van het grondgebied van die lidstaat die niet onder dat verbod vallen; in die gezondheidscertificaten moet naar dit besluit worden verwezen.
(13)
Bovendien is het, om de verspreiding van Afrikaanse varkenspest naar andere gebieden van de Unie en naar derde landen te voorkomen, wenselijk om vast te stellen dat aan de verzending van vers varkensvlees, vleesbereidingen en vleesproducten van of met vlees van varkens uit lidstaten met in de bijlage vermelde gebieden bepaalde strengere voorwaarden zijn verbonden. Met name moeten op dit vers varkensvlees en deze vleesbereidingen en varkensvleesproducten speciale merktekens worden aangebracht die niet kunnen worden verward met het identificatiemerk als bedoeld in Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad (14) en de gezondheidsmerken voor varkensvlees als bedoeld in Verordening (EG) nr. 854/2004 van het Europees Parlement en de Raad (15).
(14)
Voor de periode van toepassing van de in dit besluit vastgestelde maatregelen moet rekening worden gehouden met de epizoötiologie van Afrikaanse varkenspest en de voorwaarden waaronder de status „vrij van Afrikaanse varkenspest” overeenkomstig de Terrestrial Animal Health Code van de Wereldorganisatie voor diergezondheid opnieuw kan worden verkregen; derhalve moet die periode minstens tot en met 31 december 2017 duren.
(15)
De Uitvoeringsbesluiten 2014/93/EU en 2014/134/EU moeten worden ingetrokken en door dit besluit worden vervangen. Beschikking 2005/363/EG is al enkele keren gewijzigd. Het is dan ook wenselijk die beschikking in te trekken en door dit besluit te vervangen.
(16)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp en toepassingsgebied
Dit besluit stelt veterinairrechtelijke bestrijdingsmaatregelen vast in verband met Afrikaanse varkenspest in de lidstaten of gebieden daarvan als vermeld in de bijlage (de betrokken lidstaten).
Dit besluit is van toepassing onverminderd de programma’s voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest bij wilde varkens in de betrokken lidstaten die door de Commissie zijn goedgekeurd overeenkomstig artikel 16 van Richtlijn 2002/60/EG.
Artikel 2
Verbod op de verzending van levende varkens, sperma, eicellen en embryo’s van varkens, varkensvlees, varkensvleesbereidingen, varkensvleesproducten en alle andere producten die varkensvlees bevatten, alsook van zendingen van dierlijke bijproducten van varkens, uit bepaalde in de bijlage vermelde gebieden
De betrokken lidstaten verbieden:
a)
de verzending van levende varkens uit de in deel II of deel III van de bijlage vermelde gebieden;
b)
de verzending van zendingen sperma, eicellen en embryo’s van varkens uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden;
c)
de verzending van zendingen varkensvlees, varkensvleesbereidingen, varkensvleesproducten en alle andere producten die varkensvlees bevatten uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden;
d)
de verzending van zendingen dierlijke bijproducten van varkens uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden.
Artikel 3
Afwijking van het verbod op de verzending van levende varkens uit de in deel II van de bijlage vermelde gebieden
In afwijking van het bepaalde in artikel 2, onder a), mogen de betrokken lidstaten de verzending toestaan van levende varkens uit een bedrijf in de in deel II van de bijlage vermelde gebieden naar andere gebieden op het grondgebied van dezelfde lidstaat, mits de varkens gedurende ten minste dertig dagen of sinds hun geboorte op het bedrijf hebben verbleven en er gedurende ten minste dertig dagen vóór de datum van de verplaatsing geen levende varkens op het bedrijf zijn binnengebracht, en
1.
de varkens binnen een periode van 15 dagen vóór de datum van de verplaatsing zijn onderworpen aan laboratoriumtests op Afrikaanse varkenspest die met negatieve resultaten zijn uitgevoerd op monsters die zijn genomen overeenkomstig de bemonsteringsprocedures die zijn vastgesteld in het programma voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest als bedoeld in artikel 1, tweede alinea, van dit besluit, en op het moment van verzending een klinisch onderzoek op Afrikaanse varkenspest is uitgevoerd door een officiële dierenarts overeenkomstig de controle- en bemonsteringsprocedures die zijn vastgelegd in hoofdstuk IV, deel A, van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG van de Commissie (16), of
2.
de varkens van een bedrijf komen:
a)
dat ten minste tweemaal per jaar, met een tussenpoos van ten minste vier maanden, door de bevoegde veterinaire autoriteit aan een inspectie is onderworpen waarbij:
i)
de richtsnoeren en procedures overeenkomstig hoofdstuk IV van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG zijn gevolgd;
ii)
een klinisch onderzoek en bemonstering overeenkomstig de controle- en bemonsteringsprocedures van hoofdstuk IV, deel A, van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG is uitgevoerd;
iii)
de daadwerkelijke toepassing van de bepalingen in artikel 15, lid 2, onder b), tweede streepje en vierde tot en met zevende streepje, van Richtlijn 2002/60/EG is gecontroleerd;
b)
dat de door de bevoegde autoriteit vastgestelde eisen op het gebied van de bioveiligheid inzake Afrikaanse varkenspest uitvoert;
c)
waar de varkens met een leeftijd van meer dan zestig dagen zijn onderworpen aan de in lid 1 bedoelde laboratoriumtests op Afrikaanse varkenspest.
Artikel 4
Afwijking van het verbod op de verzending van zendingen varkensvlees, varkensvleesbereidingen, varkensvleesproducten en alle andere producten van of met varkensvlees uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden
In afwijking van het bepaalde in artikel 2, onder c), mogen de betrokken lidstaten de verzending toestaan van varkensvlees, varkensvleesbereidingen, varkensvleesproducten en alle andere producten van of met varkensvlees uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden, mits zij:
a)
afkomstig zijn van varkens die sinds hun geboorte op bedrijven buiten de in de bijlage vermelde gebieden zijn gehouden en het varkensvlees, de varkensvleesbereidingen en de varkensvleesproducten van of met dergelijk vlees in overeenkomstig artikel 10 goedgekeurde inrichtingen zijn geproduceerd, opgeslagen en verwerkt, of
b)
in overeenstemming met artikel 4, lid 1, van Richtlijn 2002/99/EG van de Raad zijn geproduceerd en verwerkt.
Artikel 5
Afwijking van het verbod op de verzending van zendingen dierlijke bijproducten van varkens uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden.
In afwijking van het bepaalde in artikel 2, onder d), mogen de betrokken lidstaten de verzending toestaan van afgeleide producten als bedoeld in artikel 3, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1069/2009 van het Europees Parlement en de Raad (17) die zijn verkregen van dierlijke bijproducten van varkens uit de in deel III van de bijlage vermelde gebieden, mits zij een behandeling hebben ondergaan die waarborgt dat het afgeleide product geen risico inhoudt met betrekking tot Afrikaanse varkenspest.
Artikel 6
Verbod op de verzending van levende varkens uit de in de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen
1. De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat vanaf hun grondgebied geen levende varkens naar andere lidstaten en derde landen worden verzonden, behalve indien die levende varkens afkomstig zijn:
a)
uit andere dan de in de bijlage vermelde gebieden;
b)
van een bedrijf waar gedurende ten minste dertig dagen voor de datum van verzending geen levende varkens uit de in de bijlage vermelde gebieden zijn binnengebracht.
2. In afwijking van lid 1 mogen de lidstaten de verzending toestaan van levende varkens van een bedrijf in de in deel I van de bijlage vermelde gebieden, mits die levende varkens voldoen aan de volgende voorwaarden:
a)
zij hebben gedurende ten minste veertig dagen of sinds hun geboorte op het bedrijf verbleven en gedurende ten minste dertig dagen vóór de datum van de verzending zijn geen levende varkens op dat bedrijf binnengebracht;
b)
zij komen van een bedrijf dat de door de bevoegde autoriteit vastgestelde eisen op het gebied van de bioveiligheid inzake Afrikaanse varkenspest uitvoert;
c)
zij zijn binnen een periode van 15 dagen vóór de datum van de verplaatsing onderworpen aan laboratoriumtests op Afrikaanse varkenspest die met negatieve resultaten zijn uitgevoerd op monsters die zijn genomen overeenkomstig de bemonsteringsprocedures die zijn vastgesteld in het programma voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest als bedoeld in artikel 1, tweede alinea, van dit besluit, en op het moment van verzending is een klinisch onderzoek op Afrikaanse varkenspest uitgevoerd door een officiële dierenarts overeenkomstig de controle- en bemonsteringsprocedures die zijn vastgelegd in hoofdstuk IV, deel A, van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG, of
d)
zij komen van een bedrijf dat ten minste tweemaal per jaar, met een tussenpoos van ten minste vier maanden, door de bevoegde veterinaire autoriteit aan een inspectie is onderworpen waarbij:
i)
de richtsnoeren en procedures overeenkomstig hoofdstuk IV van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG zijn gevolgd;
ii)
een klinisch onderzoek en bemonstering overeenkomstig de controle- en bemonsteringsprocedures van hoofdstuk IV, deel A, van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG is uitgevoerd;
iii)
de daadwerkelijke toepassing van de in artikel 15, lid 2, onder b), tweede streepje en vierde tot en met zevende streepje, van Richtlijn 2002/60/EG vastgestelde maatregelen is gecontroleerd.
3. Voor zendingen van de in dit artikel bedoelde levende varkens, wordt de volgende zin toegevoegd aan de overeenkomstige gezondheidscertificaten als bedoeld in:
a)
artikel 5, lid 1, van Richtlijn 64/432/EEG, en
b)
artikel 3, lid 1, van Richtlijn 93/444/EEG:
„Varkens in overeenstemming met artikel 6, lid 2, van Uitvoeringsbesluit 2014/178/EU (18).
Artikel 7
Verbod op de verzending van zendingen varkenssperma en eicellen en embryo’s van varkens uit de in de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen
De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat vanaf hun grondgebied geen zendingen van de volgende producten naar andere lidstaten en derde landen worden verzonden:
a)
sperma van varkens, tenzij het afkomstig is van beren die worden gehouden in een erkend spermacentrum als bedoeld in artikel 3, onder a), van Richtlijn 90/429/EEG van de Raad (19) dat gelegen is buiten de in de delen II en III van de bijlage bij dit besluit vermelde gebieden;
b)
eicellen en embryo’s van varkens, tenzij die eicellen en embryo’s afkomstig zijn van donorzeugen die worden gehouden op bedrijven die in overeenstemming zijn met artikel 6, lid 2, en die gelegen zijn buiten de in de delen II en III van de bijlage vermelde gebieden, en de embryo’s zijn bevrucht met sperma dat voldoet aan de voorwaarden onder a).
Artikel 8
Verbod op de verzending van zendingen dierlijke bijproducten van varkens uit de in de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen
1. De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat vanaf hun grondgebied geen zendingen van dierlijke bijproducten van varkens worden verzonden naar andere lidstaten en derde landen, tenzij deze bijproducten van varkens afkomstig zijn van varkens van herkomst en van oorsprong van een bedrijf dat gevestigd is buiten de in de delen II en III van de bijlage vermelde gebieden.
2. In afwijking van lid 1 mogen de lidstaten de verzending toestaan van afgeleide producten die zijn verkregen van dierlijke bijproducten van varkens uit de in de delen II en III van de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen, mits:
a)
die bijproducten een behandeling hebben ondergaan die waarborgt dat het afgeleide product dat is verkregen van varkens geen risico inhoudt met betrekking tot Afrikaanse varkenspest;
b)
de zendingen vergezeld gaan van een handelsdocument dat wordt afgegeven overeenkomstig hoofdstuk III van bijlage VIII bij Verordening (EU) nr. 142/2011 van de Commissie (20).
Artikel 9
Verbod op de verzending van vers varkensvlees en van bepaalde varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten uit de in de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen
1. De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat vanaf hun grondgebied geen zendingen van vers varkensvlees van varkens afkomstig van bedrijven in de in de bijlage vermelde gebieden en van varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met vlees van die varkens worden verzonden naar andere lidstaten en derde landen, tenzij het varkensvlees afkomstig is van varkens van herkomst en van oorsprong van een bedrijf dat gevestigd is buiten de in de delen II en III van de bijlage vermelde gebieden.
2. In afwijking van lid 1 mogen de betrokken lidstaten waarvan gebieden in deel III van de bijlage zijn vermeld, de verzending toelaten van vers varkensvlees zoals bedoeld in lid 1 en van varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met dergelijk vlees naar andere lidstaten, mits die varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten afkomstig zijn van varkens die sinds hun geboorte zijn gehouden in bedrijven buiten de in deel III van de bijlage vermelde gebieden en dat het verse varkensvlees, de varkensvleesbereidingen en de varkensvleesproducten in overeenkomstig artikel 10 goedgekeurde inrichtingen zijn geproduceerd, opgeslagen en verwerkt.
3. In afwijking van lid 1 mogen de betrokken lidstaten waarvan gebieden in deel II van de bijlage zijn vermeld, de verzending toelaten van vers varkensvlees zoals bedoeld in lid 1 en van varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met dergelijk vlees naar andere lidstaten, mits die varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten afkomstig zijn van varkens die voldoen aan de in de leden 1 of 2 van artikel 3 vastgestelde eisen.
Artikel 10
Goedkeuring van slachthuizen, uitsnijderijen en vleesverwerkingsinrichtingen voor de toepassing van artikel 4 en artikel 9, lid 2
De bevoegde autoriteit van de betrokken lidstaten keuren voor de toepassing van artikel 4 en van artikel 9, lid 2, alleen slachthuizen, uitsnijderijen en vleesverwerkingsinrichtingen goed waarin de productie, opslag en verwerking van vers varkensvlees en varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met dergelijk varkensvlees dat (die) in aanmerking komt (komen) voor verzending naar andere lidstaten en derde landen overeenkomstig de in artikel 4 en artikel 9, lid 2, bepaalde afwijkingen, gescheiden plaatsvindt van de productie, opslag en verwerking van andere producten van of met vers varkensvlees en varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met vlees van varkens van oorsprong uit of afkomstig van bedrijven die gelegen zijn in de in de bijlage vermelde gebieden, met uitzondering van die welke zijn goedgekeurd in overeenstemming met dit artikel.
Artikel 11
Afwijking van het verbod op de verzending van vers varkensvlees en van bepaalde varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten uit de in de bijlage vermelde gebieden
In afwijking van artikel 9 mogen de lidstaten de verzending toestaan van vers varkensvlees, varkensvleesbereidingen en varkensvleesproducten van of met dergelijk vlees uit de in de delen II en III van de bijlage vermelde gebieden naar andere lidstaten en derde landen, mits de betrokken producten:
a)
overeenkomstig artikel 4, lid 1, van Richtlijn 2002/99/EG geproduceerd en verwerkt zijn;
b)
worden onderworpen aan de veterinaire certificering overeenkomstig artikel 5 van Richtlijn 2002/99/EG;
c)
vergezeld gaan van het passende gezondheidscertificaat voor het handelsverkeer binnen de Unie dat bij Verordening (EG) nr. 599/2004 is vastgesteld en waarvan deel II wordt aangevuld met de volgende vermelding:
„Producten overeenkomstig Uitvoeringsbesluit 2014/178/EU van 27 maart 2014 van de Commissie betreffende maatregelen op het gebied van de diergezondheid in verband met Afrikaanse varkenspest in sommige lidstaten (21).
Artikel 12
Informatie betreffende de artikelen 9 tot en met 11
De lidstaten delen elke zes maanden vanaf de datum van dit besluit de bijgewerkte lijst van de goedgekeurde inrichtingen als bedoeld in artikel 10 en alle relevante informatie over de toepassing van de artikelen 9, 10 en 11 mede aan de Commissie en de andere lidstaten.
Artikel 13
Maatregelen betreffende levende wilde varkens, vers vlees, vleesbereidingen en vleesproducten van of met vlees van wilde varkens
1. De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat:
a)
geen levende varkens uit de in de bijlage vermelde gebieden worden verzonden naar andere lidstaten of andere gebieden op het grondgebied van dezelfde lidstaat;
b)
geen zendingen vers vlees van wilde varkens, vleesbereidingen en vleesproducten van of met dergelijk vlees uit de in de bijlage vermelde gebieden worden verzonden naar andere lidstaten of andere gebieden op het grondgebied van dezelfde lidstaat.
2. In afwijking van lid 1, onder b), mogen de betrokken lidstaten de verzending toestaan van zendingen vers vlees van wilde varkens, vleesbereidingen en vleesproducten van of met dergelijk vlees uit de in deel I van de bijlage vermelde gebieden naar andere niet in de bijlage vermelde gebieden op het grondgebied van dezelfde lidstaat, mits de wilde varkens met negatief resultaat zijn getest op Afrikaanse varkenspest overeenkomstig de diagnostische procedures van hoofdstuk VI, delen C en D, van de bijlage bij Beschikking 2003/422/EG.
Artikel 14
Speciale gezondheidsmerken en certificeringsvoorschriften voor vers vlees, vleesbereidingen en vleesproducten waarvoor een verbod overeenkomstig de artikelen 2, 9 en 13 geldt
De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat op vers vlees en vleesbereidingen en vleesproducten waarvoor het in de artikelen 2, 9 en 13 bepaalde verbod geldt, een speciaal gezondheidsmerk wordt aangebracht dat niet ovaal is en niet kan worden verward met:
a)
het identificatiemerk voor vleesbereidingen en vleesproducten van of met varkensvlees als vermeld in bijlage II, sectie I, bij Verordening (EG) nr. 853/2004;
b)
het gezondheidsmerk voor vers varkensvlees als vermeld in sectie I, hoofdstuk III, van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 854/2004.
Artikel 15
Voorschriften betreffende bedrijven en transportvoertuigen in de in de bijlage vermelde gebieden
De betrokken lidstaten zorgen ervoor dat:
a)
de voorwaarden in artikel 15, lid 2, onder b), tweede streepje en vierde tot en met zevende streepje, van Richtlijn 2002/60/EG worden toegepast op de varkensbedrijven die gelegen zijn in de in de bijlage bij dit besluit vermelde gebieden;
b)
voertuigen die zijn gebruikt voor het vervoer van varkens of van dierlijke bijproducten van varkens, afkomstig van bedrijven die in de in de bijlage bij dit besluit vermelde gebieden gelegen zijn, onmiddellijk na elk transport worden gereinigd en ontsmet en de transporteur het bewijs van deze reiniging en ontsmetting levert.
Artikel 16
Door de betrokken lidstaten te verstrekken informatie
De betrokken lidstaten stellen de Commissie en de andere lidstaten in het kader van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid in kennis van de resultaten van het programma voor het toezicht op Afrikaanse varkenspest dat in de in de bijlage vermelde gebieden is uitgevoerd, zoals bepaald in de overeenkomstig artikel 16 van Richtlijn 2002/60/EG door de Commissie goedgekeurde en in artikel 1, tweede alinea, van dit besluit bedoelde programma’s voor de uitroeiing van Afrikaanse varkenspest.
Artikel 17
Naleving
De lidstaten brengen de maatregelen die zij ten aanzien van het handelsverkeer toepassen in overeenstemming met dit besluit en zij maken de getroffen maatregelen onmiddellijk bekend. Zij stellen de Commissie daarvan onmiddellijk in kennis.
Artikel 18
Intrekking
Beschikking 2005/363/EG en Uitvoeringsbesluiten 2014/93/EU en 2014/134/EU worden ingetrokken.
Artikel 19
Toepassing
Dit besluit is van toepassing tot en met 31 december 2017.
Artikel 20
Adressaten
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 27 maart 2014.


Input:
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1016/2014,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 2014,
yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteen II muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 978/2012 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 978/2012, jäljempänä ’GSP-asetus’, 4 artiklassa vahvistetaan perusteet tullietuuksien myöntämiselle yleisen tullietuusjärjestelmän, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, yleisen menettelyn mukaisesti.
(2)
GSP-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, että jos Maailmanpankki on kolmena peräkkäisenä vuotena luokitellut maan korkean tulotason tai ylemmän keskitulotason maaksi, sen ei pitäisi saada GSP-järjestelmän mukaisia etuuksia. GSP-asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan asetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei kuitenkaan pitäisi 21 päivään marraskuuta 2014 saakka soveltaa maihin, jotka ovat viimeistään 20 päivänä marraskuuta 2012 parafoineet etuuskohteluun perustuvasta markkinoillepääsystä tehdyn kahdenvälisen sopimuksen.
(3)
GSP-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, ettei GSP-etuuksia olisi myönnettävä maalle, joka on edunsaajana etuuskohteluun perustuvassa markkinoillepääsyjärjestelyssä, jonka tullietuudet ovat vähintään samantasoiset kuin GSP-järjestelmässä käytännössä kaiken kaupan osalta.
(4)
GSP-asetuksen liitteessä II vahvistetaan luettelo GSP-järjestelmän yleisen menettelyn edunsaajamaista. GSP-asetuksen 5 artiklan mukaan liitettä II on tarkasteltava kunkin vuoden tammikuun 1 päivään mennessä, jotta otetaan huomioon 4 artiklassa vahvistettuihin perusteisiin liittyvät muutokset. Lisäksi siinä säädetään, että GSP-edunsaajamaalle ja talouden toimijoille on annettava riittävästi aikaa tehdä asiaankuuluvat mukautukset, joita maan aseman muuttuminen GSP-järjestelmässä edellyttää. GSP-järjestelmän soveltamista jatketaan näin ollen vuoden ajan siitä päivästä, jona maan aseman muuttaminen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella tulee voimaan.
(5)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1528/2007 (2) nojalla muiden muassa Botswanan tasavalta, jäljempänä ’Botswana’, Kamerunin tasavalta, jäljempänä ’Kamerun’, Norsunluurannikon tasavalta, jäljempänä ’Norsunluurannikko’, Fidžisaarten tasavalta, jäljempänä ’Fidži’, Ghanan tasavalta, jäljempänä ’Ghana’, Kenian tasavalta, jäljempänä ’Kenia’, Namibian tasavalta, jäljempänä ’Namibia’, ja Swazimaan kuningaskunta, jäljempänä ’Swazimaa’, ovat edunsaajina unionin kanssa tehdyssä etuuskohteluun perustuvassa markkinoillepääsyjärjestelyssä, jonka tullietuudet ovat vähintään samantasoiset kuin GSP-järjestelmässä. GSP-asetuksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti näitä maita ei sisällytetty liitteeseen II, koska ne olivat jo tällaisen etuuskohteluun perustuvan markkinoillepääsyjärjestelmän edunsaajia.
(6)
Edellä mainitut maat sisältyvät GSP-asetuksen liitteeseen I GSP-järjestelmään oikeutettuina maina.
(7)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 527/2013 (3) mukaisesti Botswana, Kamerun, Norsunluurannikko, Fidži, Ghana, Kenia, Namibia ja Swazimaa eivät 1 päivästä lokakuuta 2014 enää kuulu asetuksella (EY) N:o 1528/2007 säädetyn markkinoillepääsyjärjestelyn piiriin. Nämä maat ovat GSP-asetuksen 2 artiklan c alakohdan määritelmän mukaisia GSP-järjestelmään oikeutettuja maita ja täyttävät 1 päivästä lokakuuta 2014 GSP-asetuksen 4 artiklan perusteet. Nämä maat olisi sen vuoksi sisällytettävä GSP-asetuksen liitteeseen II siten, että soveltaminen alkaa 1 päivänä lokakuuta 2014.
(8)
Maailmanpankki on luokitellut Botswanan ja Namibian ylemmän keskitulotason maiksi vuonna 2011, 2012 ja 2013. Molemmat maat olivat kuitenkin 20 päivään marraskuuta 2012 mennessä parafoineet etuuskohteluun perustuvasta markkinoillepääsystä unionin kanssa tehdyn kahdenvälisen sopimuksen, jonka tullietuudet ovat vähintään samantasoiset kuin GSP-järjestelmässä käytännössä kaiken kaupan osalta; maat eivät kuitenkaan ole soveltaneet sopimusta. Tämän seurauksena 4 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta näihin kahteen maahan ennen 21 päivää marraskuuta 2014.
(9)
Päätöstä edunsaajamaan poistamisesta GSP-edunsaajamaiden luettelosta aletaan GSP-asetuksen 5 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti soveltaa vuoden kuluttua päätöksen voimaantulopäivästä. GSP-asetuksen 4 artiklan 3 kohdasta kuitenkin seuraa, ettei Botswanan ja Namibian poistaminen liitteestä voi tulla voimaan ennen 22 päivää marraskuuta 2015. Johdonmukaisuus suhteessa GSP-asetuksen liitteen II vuotuiseen päivitykseen edellyttää, että Botswanan ja Namibian poistamisen kyseisestä liitteestä pitäisi tulla voimaan 1 päivästä tammikuuta 2016. Tästä seuraa, että Botswana ja Namibia olisi sisällytettävä GSP-asetuksen liitteeseen II 1 päivästä lokakuuta 201431 päivään joulukuuta 2015,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EU) N:o 978/2012 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EU) N:o 978/2012 liite II seuraavasti:
a)
lisätään seuraavat maat ja niitä vastaavat kirjainkoodit sarakkeisiin A ja B:
BW
Botswana
CM
Kamerun
CI
Norsunluurannikko
FJ
Fidži
GH
Ghana
KE
Kenia
NA
Namibia
SZ
Swazimaa
b)
poistetaan seuraavat maat ja niitä vastaavat kirjainkoodit sarakkeista A ja B:
BW
Botswana
NA
Namibia
2 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
1 artiklan a alakohtaa sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 2014.
1 artiklan b alakohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2016.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 2014.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1004/2012
ze dne 25. října 2012
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Spalt Spalter (CHOP))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 4 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Žádost o zápis názvu „Spalt Spalter“ předložená Německem byla v souladu s čl. 6 odst. 2 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 510/2006 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).
(2)
Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 7 nařízení (ES) č. 510/2006, musí být uvedený název zapsán do rejstříku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název uvedený v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. října 2012.


Input:
VERORDNUNG (EU) Nr. 1307/2014 DER KOMMISSION
vom 8. Dezember 2014
zur Festlegung der Kriterien und geografischen Verbreitungsgebiete zur Bestimmung von Grünland mit großer biologischer Vielfalt für die Zwecke des Artikels 7b Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 98/70/EG des Europäischen Parlaments und des Rates über die Qualität von Otto- und Dieselkraftstoffen und des Artikels 17 Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 2009/28/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zur Förderung der Nutzung von Energie aus erneuerbaren Quellen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 98/70/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 1998 über die Qualität von Otto- und Dieselkraftstoffen und zur Änderung der Richtlinie 93/12/EWG des Rates (1), geändert durch die Richtlinie 2009/30/EG (2), insbesondere auf Artikel 7b Absatz 3 Buchstabe c Unterabsatz 2,
gestützt auf die Richtlinie 2009/28/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. April 2009 zur Förderung der Nutzung von Energie aus erneuerbaren Quellen und zur Änderung und anschließenden Aufhebung der Richtlinien 2001/77/EG und 2003/30/EG (3), insbesondere auf Artikel 17 Absatz 3 Buchstabe c Unterabsatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In den Richtlinien 98/70/EG und 2009/28/EG ist festgelegt, dass Biokraftstoffe und flüssige Biobrennstoffe nur dann auf die festgesetzten Ziele angerechnet werden und Wirtschaftsteilnehmer nur dann eine staatliche Förderung erhalten dürfen, wenn sie die in diesen Richtlinien festgelegten Nachhaltigkeitskriterien erfüllen. Im Rahmen dieses Systems können Biokraftstoffe und flüssige Biobrennstoffe nur dann auf die Ziele angerechnet werden oder eine staatliche Förderung erhalten, wenn sie nicht aus Rohstoffen hergestellt werden, die auf Flächen gewonnen werden, die im Januar 2008 oder danach Grünland mit großer biologischer Vielfalt waren, es sei denn, es wird im Fall von künstlich geschaffenem Grünland mit großer biologischer Vielfalt nachgewiesen, dass die Ernte des Rohstoffs zur Erhaltung des Grünlandstatus erforderlich ist.
(2)
Gemäß Artikel 17 Absatz 3 Buchstabe c Unterabsatz 2 der Richtlinie 2009/28/EG und Artikel 7b Absatz 3 Buchstabe c Unterabsatz 2 der Richtlinie 98/70/EG legt die Kommission Kriterien und geografische Verbreitungsgebiete fest, um zu bestimmen, welches Grünland als Grünland mit großer biologischer Vielfalt gemäß Artikel 7b Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 98/70/EG und Artikel 17 Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 2009/28/EG gilt.
(3)
Grünland mit großer biologischer Vielfalt variiert je nach Klimazone und kann u. a. Heiden, Weiden, Wiesen, Savannen, Steppen, Buschland, Tundra und Prärien einschließen. Diese Flächen entwickeln beispielsweise in Bezug auf den Überschirmungsgrad und die Intensität der Beweidung und der Mahd unterschiedliche Eigenschaften. Für die Zwecke des Artikels 7b Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 98/70/EG und des Artikels 17 Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 2009/28/EG ist es daher angebracht, eine weit gefasste Definition des Begriffs „Grünland“ zu verwenden.
(4)
In den Richtlinien 98/70/EG und 2009/28/EG wird zwischen natürlichem und künstlich geschaffenem Grünland mit großer biologischer Vielfalt unterschieden, und beide Begriffe werden definiert. Daher ist es angezeigt, operative Kriterien in diese Begriffsbestimmungen aufzunehmen. Für die Zwecke dieser Verordnung ist es sinnvoll, degradiertes Grünland als hinsichtlich der biologischen Vielfalt verarmt zu betrachten.
(5)
Die Einhaltung des Artikels 7b Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 98/70/EG und des Artikels 17 Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 2009/28/EG wird nach Artikel 7c Absätze 1 und 3 der Richtlinie 98/70/EG und nach Artikel 18 Absätze 1 und 3 der Richtlinie 2009/28/EG überprüft.
(6)
Umfassende Informationen über geografische Verbreitungsgebiete von Grünland mit großer biologischer Vielfalt liegen auf internationaler Ebene nicht vor. Daher werden in dieser Verordnung geografische Verbreitungsgebiete nur für Grünland mit großer biologischer Vielfalt festgelegt, für die bereits Informationen vorhanden sind.
(7)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des durch Artikel 25 Absatz 2 der Richtlinie 2009/28/EG eingesetzten Ausschusses für die Nachhaltigkeit von Biokraftstoffen und flüssigen Biobrennstoffen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Für die Zwecke des Artikels 7b Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 98/70/EG und des Artikels 17 Absatz 3 Buchstabe c der Richtlinie 2009/28/EG gelten die folgenden Kriterien und Begriffsbestimmungen:
1.
„Grünland“ bezeichnet terrestrische Ökosysteme, in denen seit mindestens fünf Jahren krautige Vegetation oder Sträucher kontinuierlich vorherrschen. Der Begriff schließt Wiesen oder Weiden ein, die der Heugewinnung dienen, nicht jedoch Flächen, die für den Anbau anderer landwirtschaftlicher Kulturpflanzen genutzt werden, und vorübergehend brachliegende Anbauflächen. Ferner sind kontinuierlich bewaldete Flächen im Sinne des Artikels 17 Absatz 4 Buchstabe b der Richtlinie 2009/28/EG ausgeschlossen, es sei denn, es handelt sich bei diesen um Agrarforstsysteme, die Flächennutzungssysteme, bei denen Bäume zusammen mit landwirtschaftlichen Kulturpflanzen bewirtschaftet werden, oder Tierhaltung in einem landwirtschaftlichen Umfeld einschließen. Das Vorherrschen von krautiger Vegetation oder von Sträuchern bedeutet, dass ihre kombinierte Bodenbedeckung größer ist als die Überschirmung durch Bäume.
2.
„Eingriff von Menschenhand“ bezeichnet das Bewirtschaften durch Beweidung, Mahd, Schnitt, Ernte oder Abbrennen.
3.
„Natürliches Grünland mit großer biologischer Vielfalt“ bezeichnet Grünland,
a)
das ohne Eingriffe von Menschenhand Grünland bleiben würde und
b)
dessen natürliche Artenzusammensetzung sowie ökologische Merkmale und Prozesse intakt sind.
4.
„Künstlich geschaffenes Grünland mit großer biologischer Vielfalt“ bezeichnet Grünland, das
a)
ohne Eingriffe von Menschenhand kein Grünland bleiben würde und
b)
nicht degradiert ist, d. h. nicht durch einen langfristigen Verlust biologischer Vielfalt zum Beispiel aufgrund von Überweidung, mechanischer Schädigung der Vegetation, Bodenerosion oder Verlust der Bodenqualität gekennzeichnet ist, und
c)
artenreich ist, d. h., es handelt sich
i)
um einen Lebensraum von signifikanter Bedeutung für vom Aussterben bedrohte, stark gefährdete oder gefährdete Arten im Sinne der Roten Liste gefährdeter Arten der Internationalen Union zur Erhaltung der Natur oder im Sinne anderer Listen, die hinsichtlich der Arten oder Lebensräume einen ähnlichen Zweck verfolgen und in der nationalen Gesetzgebung festgelegt sind oder von einer zuständigen nationalen Behörde in dem Herkunftsland des Rohstoffs anerkannt werden, oder
ii)
um einen Lebensraum von signifikanter Bedeutung für endemische Arten oder für Arten mit begrenztem Verbreitungsgebiet oder
iii)
um einen Lebensraum von signifikanter Bedeutung für die innerartliche genetische Vielfalt oder
iv)
um einen Lebensraum von signifikanter Bedeutung für weltweit bedeutende Konzentrationen wandernder Arten oder Ansammlung bildender Arten oder
v)
um ein regional oder national bedeutendes, stark bedrohtes oder einzigartiges Ökosystem.
Artikel 2
Unbeschadet des Artikels 3 gelten Grünlandbestände in den folgenden geografischen Verbreitungsgebieten in der Europäischen Union stets als Grünland mit großer biologischer Vielfalt:
1.
in Anhang I der Richtlinie 92/43/EWG (4) des Rates aufgeführte Lebensräume;
2.
Lebensräume, die von signifikanter Bedeutung für die in den Anhängen II und IV der Richtlinie 92/43/EWG aufgeführten Tier- und Pflanzenarten von gemeinschaftlichem Interesse sind;
3.
Lebensräume, die von signifikanter Bedeutung für die in Anhang I der Richtlinie 2009/147/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (5) aufgeführten wild lebenden Vogelarten sind.
Grünland mit großer biologischer Vielfalt in der Europäischen Union ist nicht auf die in den Nummern 1, 2 und 3 genannten geografischen Verbreitungsgebiete beschränkt. Auch anderes Grünland kann die in Artikel 1 festgelegten Kriterien für Grünland mit großer biologischer Vielfalt erfüllen.
Artikel 3
Wird nachgewiesen, dass die Ernte des Rohstoffs zur Erhaltung des Grünlandstatus erforderlich ist, muss kein weiterer Nachweis für die Erfüllung des Artikels 7b Absatz 3 Buchstabe c Ziffer ii der Richtlinie 98/70/EG und des Artikels 17 Absatz 3 Buchstabe c Ziffer ii der Richtlinie 2009/28/EG erbracht werden.
Artikel 4
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Oktober 2015.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt gemäß den Verträgen unmittelbar in den Mitgliedstaaten.
Brüssel, den 8. Dezember 2014


Input:
UITVOERINGSBESLUIT 2014/216/GBVB VAN DE RAAD
van 14 april 2014
tot uitvoering van Besluit 2014/119/GBVB betreffende beperkende maatregelen tegen bepaalde personen, entiteiten en lichamen in het licht van de situatie in Oekraïne
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de Europese Unie, en met name artikel 31, lid 2,
Gezien Besluit 2014/119/GBVB van de Raad van 5 maart 2014 betreffende beperkende maatregelen tegen bepaalde personen, entiteiten en lichamen in het licht van de situatie in Oekraïne (1), en met name artikel 2, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Raad heeft op 5 maart 2014 Besluit 2014/119/GBVB vastgesteld.
(2)
Er moeten personen worden toegevoegd aan de in de bijlage bij Besluit 2014/119/GBVB opgenomen lijst van personen, entiteiten en lichamen die onderworpen zijn aan beperkende maatregelen.
(3)
Voorts moeten de nadere gegevens betreffende drie op de lijst van de bijlage bij Besluit 2014/119/GBVB opgenomen personen worden gewijzigd.
(4)
De bijlage bij Besluit 2014/119/GBVB moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De in de lijst in bijlage I bij dit besluit genoemde personen worden toegevoegd aan de lijst in de bijlage bij Besluit 2014/119/GBVB.
Artikel 2
De bijlage bij Besluit 2014/119/GBVB wordt gewijzigd zoals aangegeven in bijlage II bij dit besluit.
Artikel 3
Dit besluit treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Gedaan te Luxemburg, 14 april 2014.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 437/2013
ze dne 8. května 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 798/2008, pokud jde o položku týkající se Mexika v seznamu třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek, z nichž mohou být některé komodity dováženy do Unie nebo přepravovány přes její území
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na úvodní větu článku 8, čl. 8 bod 1 první pododstavec a čl. 8 bod 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 798/2008 ze dne 8. srpna 2008, kterým se stanoví seznam třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek, z nichž lze do Společenství dovážet a přes jeho území přepravovat drůbež a drůbeží produkty, a požadavky na vydání veterinárního osvědčení (2), stanoví, že komodity, na něž se uvedené nařízení vztahuje, lze do Unie dovážet a přes její území přepravovat pouze ze třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek uvedených ve sloupcích 1 a 3 tabulky v části 1 přílohy I uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení (ES) č. 798/2008 rovněž stanoví podmínky, na jejichž základě může být třetí země, území, oblast nebo jednotka považována za prostou vysoce patogenní influenzy ptáků (HPAI), a související požadavky na veterinární osvědčení pro komodity určené k dovozu do Unie.
(3)
Mexiko je uvedeno v tabulce v části 1 přílohy I nařízení (ES) č. 798/2008 jako třetí země, z níž mohou být do Unie dovážena vejce a vaječné výrobky prosté specifikovaných patogenních původců, pokud je k nim přiloženo příslušné osvědčení podle sloupce 4 tabulky v části 1 přílohy I uvedeného nařízení.
(4)
V případě vaječných výrobků zahrnuje osvědčení uvedené ve sloupci 4 tabulky v části 1 přílohy I nařízení (ES) č. 798/2008 veterinární potvrzení o tom, že zvířata pocházejí ze zařízení, které je prosté HPAI. Potvrzení navíc dokládá buď to, že se v okruhu 10 km od uvedeného zařízení po dobu předcházejících nejméně 30 dnů nevyskytlo ohnisko HPAI, nebo že vaječné výrobky byly zpracovány podle jednoho ze způsobů stanovených v uvedeném osvědčení.
(5)
V roce 2012 bylo ve státě Jalisco v Mexiku, v oblasti s vysokou hustotou hospodářství s chovem drůbeže, potvrzeno několik ohnisek vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H7N3. Mexiko použilo politiku depopulace a provedlo nouzové očkování proti influenze ptáků s cílem tlumit ohniska této nákazy.
(6)
Poslední ohnisko nákazy HPAI bylo potvrzeno na konci září 2012 a v prosinci 2012 prohlásilo Mexiko ohniska za eradikovaná.
(7)
Dne 8. ledna 2013 oznámilo Mexiko Komisi dvě ohniska vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H7N3 u drůbeže na svém území ve státě Aguascalientes. Nákaza se rozšířila i do států Jalisco a Guanajuato.
(8)
Vzhledem k potvrzení ohnisek HPAI nelze území Mexika nadále považovat za prosté dané nákazy.
(9)
Opakovaný výskyt ohnisek HPAI vzbuzuje pochybnosti o účinnosti opatření včetně očkování provedených v Mexiku s cílem tlumit HPAI.
(10)
Dovoz vaječných výrobků zpracovaných podle jednoho ze způsobů stanovených v příslušném osvědčení podle sloupce 4 tabulky v části 1 přílohy I nařízení (ES) č. 798/2008 pocházejících ze třetích zemí, území, oblastí nebo jednotek, které nejsou prosté HPAI, se považuje za zdroj zanedbatelného rizika pro zavlečení viru do Unie.
(11)
Vzhledem k rychlému šíření nákazy HPAI a k riziku, že příslušný mexický orgán nemusí ohniska HPAI včas objevit, by měl být dovoz vaječných výrobků z Mexika do Unie nebo jejich tranzit přes území Unie dočasně zakázán, dokud tato země nebude schopna poskytnout uspokojivé záruky.
(12)
Nařízení (ES) č. 798/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 798/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. května 2013.