Input:
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. dubna 2014
o režimu státní podpory SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) provedeném Francií (mezioborová dohoda uzavřená v rámci Francouzského sdružení zhodnocení produktů a profesních odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny - Val'Hor)
(oznámeno pod číslem C(2014) 2223)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(2014/416/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
V dopise ze dne 9. května 2007 obdržela Komise stížnost týkající se rozšíření mezioborové dohody uzavřené v rámci Francouzského sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (dále jen „mezioborové sdružení Val'Hor“). Případ byl zaevidován pod č. CP 157/07. Dne 4. února 2010 bylo toto opatření zaevidováno pod č. NN 8/10 jakožto neoznámená státní podpora.
(2)
V rámci stížnosti CP 157/07 obdržela Komise od stěžovatele připomínky dne 26. října 2009 a 16. května 2011.
(3)
Útvary Komise dopisy z 13. července 2007, 10. prosince 2007, 26. června 2008, 22. února 2010, 16. prosince 2010 a 13. října 2011 požádaly francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace o možné státní podpoře v odvětví pěstování zeleniny. Francie tyto informace zaslala dopisy ze 17. října 2007, 7. dubna 2008, 1. září 2008, 2. dubna 2010, 22. února 2011 a 15. listopadu 2011.
(4)
Komise se prostřednictvím rozhodnutí C(2011) 10053 ze dne 11. ledna 2012 rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatření.
(6)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran. Předala je Francii, a tím jí poskytla možnost, aby se k nim vyjádřila.
(7)
E-mailem ze dne 20. ledna 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi dopis francouzských orgánů s žádostí o prodloužení lhůty pro podání připomínek k zahájení řízení o jeden měsíc. Faxem ze dne 26. ledna 2012 bylo uvedené žádosti o prodloužení vyhověno.
(8)
E-mailem ze dne 14. března 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi připomínky francouzských orgánů k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(9)
E-mailem ze dne 10. července 2012 sdělilo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi reakci francouzských orgánů na připomínky zúčastněných stran.
II. POPIS
PŘEDSTAVENÍ MEZIOBOROVÉ ORGANIZACE VAL'HOR
(10)
Francouzské sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (Val'Hor) je uznanou mezioborovou organizací v rámci odvětví pěstování zeleniny ve Francii. Je uspořádána a funguje na základě pravidel daných články L. 631-1 a zemědělského zákoníku.
(11)
Sdružení Val'Hor bylo založeno v roce 1997 a orgány veřejné správy je ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku dne 13. srpna 1998 uznaly jako mezioborové sdružení na vnitrostátní úrovni pro odvětví pěstování zeleniny a krajiny. Jeho stanovy byly schváleny na valné hromadě dne 25. března 2004.
(12)
Sdružení Val'Hor, jako jiné uznané mezioborové organizace, může uzavírat dohody a od všech členů oborů, které je tvoří, vybírat dobrovolné příspěvky na jejich financování. Plnění těchto dohod může být na základě meziresortního výnosu povinné (tzv. „rozšířené“ dohody) pro všechny subjekty působící v odvětví, členy či nečleny mezioborového sdružení Val'Hor za podmínek stanovených francouzským zemědělským zákoníkem. Zemědělský zákoník povoluje rozšíření dohod, pouze pokud tyto dohody mají za cíl „společný zájem“ založený na opatřeních „v souladu s obecným zájmem a slučitelných s pravidly společné zemědělské politiky“ (viz článek L.632-3 zemědělského zákoníku).
(13)
Sdružení Val'Hor přijalo dne 12. listopadu 2004 mezioborovou dohodu o financování, jež byla pozměněna dodatkem č. 1 ze dne 14. září 2006. Článek II uvedené dohody stanoví, že každý člen, ať fyzická či právnická osoba, oboru, jenž je v mezioborové organizaci Val'Hor zastoupen, platí roční příspěvek.
(14)
Mezioborová dohoda o financování uzavřená v rámci Val'Hor byla poprvé prodloužena o jeden rok na základě výnosu Ministerstva zemědělství, výživy, rybolovu a rozvoje venkova dne 12. dubna 2005, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 12. května 2005. Podruhé byla prodloužena o jeden rok výnosem ze dne 16. listopadu 2006, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. prosince 2006.
(15)
Výnosem ze dne 31. března 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 11. dubna 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 21. února 2008 prodloužena na období od 1. července 2007 do 30. června 2008 pro všechny členy oborů, jež sdružení tvoří. Výnosem ze dne 16. září 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 25. září 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena do 30. června 2010. Výnosem ze dne 27. května 2010 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. června 2010 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena na hospodářský rok od 1. července 2010 do 30. června 2011. Výnosem ze dne 3. října 2011 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 15. října 2011 byla platnost mezioborové dohody ze dne 12. září 2011 prodloužena do 30. června 2014.
(16)
Podle informací, jež francouzské orgány předložily dne 17. října 2007, závazný dobrovolný příspěvek pro podniky v odvětví okrasných rostlin pocházejících z pěstování zeleniny a z ovocných školek a z odvětví krajiny měl umožnit realizaci opatření a prostředků, jež jsou nezbytné ke společné propagaci pěstování zeleniny, květin a propagaci krajiny, jejich produktů a pracovních dovedností, a to na domácích i zahraničních trzích; znalost nabídky, poptávky a mechanismů trhu; zlepšování fungování, kontroly a transparentnosti trhu; jakost produktů; organizace a zlepšování postupů a mezioborové vztahy v odvětví; realizace školicích programů, aplikovaného výzkumu, testování a vývoje; a fungování sdružení.
ÚLOHA STÁTU
(17)
Francouzský stát výnosem ze dne 13. srpna 1998 uznal ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku sdružení Val'Hor jako mezioborovou organizaci.
(18)
Fungování, úkoly a složení sdružení se řídí stanovami. Aby mohlo být toto mezioborové sdružení uznáno, musely příslušné orgány ověřit, aby byla splněna různá kritéria, zejména že stanovy jsou v souladu se zákonem (článek L.632-1 zemědělského zákoníku), aby příslušné organizace, jež tvoří sdružení Val'Hor, byly reprezentativní a aby se podřídily cílům na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství. Jeho existence, úkoly a fungování se řídí články L.631-1 a zemědělským zákoníkem.
(19)
Podle francouzských orgánů byly až do roku 2007 závazné dobrovolné příspěvky od členů z oborů tvořících sdružení Val'Hor jedinými zdroji mezioborové organizace. Ačkoli je sdružení Val'Hor právnickou osobou podle soukromého práva a jeho financování je zajištěno příspěvky z příslušného odvětví, je nezbytné, aby do fungování systému závazných dobrovolných příspěvků zasáhl stát. Aby byly dobrovolné příspěvky v rámci všech mezioborových organizací závazné, je tak nezbytné vydat vyhlášku nebo ministerský výnos.
(20)
Se sdružením Val'Hor lze vést konzultace ohledně směrů a opatření politik, které se ho v rámci odvětví týkají (článek L. 632-2-1 zemědělského zákoníku)
VNITROSTÁTNÍ PRÁVNÍ ZÁKLAD
(21)
Zemědělský zákoník, kniha šest, hlava III (články L. 631-1 až L. 632-13). Mezirezortní výnosy týkající se prodloužení platnosti mezioborových dohod (viz body 13-14), mezioborové dohody (viz body 10-12).
OPATŘENÍ
(22)
Výnos ze závazných dobrovolných příspěvků se využívá na opatření ve prospěch odvětví pěstování zeleniny, jež lze zařadit do těchto tří kategorií: opatření na propagaci, opatření na výzkum a vývoj a opatření na technickou pomoc.
(23)
Francouzské orgány tvrdí, že finanční prostředky nejsou nikdy určeny na výdaje podniků, ať jsou z jakéhokoli profesního odvětví, ale že se jedná pouze o činnosti kolektivní povahy.
III. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(24)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože měla za to, že vybírané příspěvky představují parafiskální poplatky, tzn. veřejné zdroje, a že činnosti mezioborových organizací by měl vykonávat stát. Tuto domněnku opírala zejména o svůj výklad rozsudku„Pearle“ (2) a měla za to, že opatření nesplňuje všechny podmínky, jež v této věci uložil Soudní dvůr, zejména protože příspěvky lze přijmout až po schválení vládou v podobě uznání mezioborové organizace a protože aby příspěvky byly účinné (3), vyžadují akt orgánu veřejné moci (mezirezortní vyhlášku).
IV. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO ŘÍZENÍ
(25)
Francouzské orgány v dopise zaslaném emailem dne 14. března 2012 vyjádřily nesouhlas se stanoviskem Evropské komise, která měla za to, že činnosti, jež díky příjmům ze závazných dobrovolných příspěvků provádělo sdružení Val'Hor, měl ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU vykonávat stát a měly být financovány ze státních zdrojů.
(26)
Podle francouzských orgánů opatření, jež provedla tato mezioborová organizace, odpovídají požadavkům podle rozsudku ve věci Pearle, a nepředstavují tedy státní podporu. Sdružení Val'Hor je totiž právnickou osobou podle soukromého práva, jež se řídí zákonem ze dne 1. července 1901 týkajícím se smlouvy o sdružování. Bylo založeno ze svobodné vůle dne 28. května 1997 z podnětu organizací, jež mají v oblasti produkce, prodeje a využití okrasných rostlin v rámci odvětví pěstování zeleniny a krajiny významné postavení. Na základě článku L. 632-1 zemědělského zákoníku bylo uznáno výnosem ze dne 13. srpna 1998, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. září 1998. Správní orgán si před uznáním ověřil, že oborové organizace zakládající sdružení Val'hor jsou reprezentativní a že cílem mezioborového sdružení je provádět kolektivní opatření v hospodářském zájmu soukromých podniků v daném odvětví.
(27)
Francouzské orgány dodaly, že podle článků L. 632-3 a L. 632-6 zemědělského zákoníku se mohou mezioborové dohody uzavřené sdružením Val'hor jednomyslným hlasováním oborových organizací, které je tvoří, stát povinnými pro všechny subjekty v odvětví, jež jsou financovány ze závazných dobrovolných příspěvků, pokud jsou v dohodách stanoveny společné činnosti nebo činnosti ve společném zájmu. Správní orgán pouze ověří soulad dohody s vnitrostátními a unijními právními předpisy a zkontroluje, že se příjmy z vybraných závazných dobrovolných příspěvků pravidelně financují činnosti, jež sama mezioborová organizace definuje jako činnosti ve prospěch celého odvětví. Správní orgán tak nijak nezasahuje do složení, uspořádání a způsobu fungování sdružení Val'Hor. Je tedy zcela na sdružení, jaké určí mezioborové činnosti, jež chce vykonávat.
(28)
Francouzské orgány tedy dospěly k závěru, že mezioborové činnosti, jež sdružení Val'Hor vykonává, nejsou nástrojem pro provádění státní politiky, neboť stát nemá nikdy pravomoc směrovat využití závazných dobrovolných příspěvků k financování těchto činností.
(29)
Pokud jde o postoj Komise k opatření, v němž závazné dobrovolné příspěvky a využívání z nich plynoucích příjmů znamenají diskriminaci vyvážených či dovážených produktů, a k otázce, zda tento způsob financování nemůže narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy, francouzské orgány upozornily, že jelikož základ příspěvků, o nichž rozhodlo mezioborové sdružení Val'Hor, závisí pouze na ploše zařízení nebo počtu jeho zaměstnanců, nevybírají se závazné dobrovolné příspěvky na základě dovezených či vyvezených produktů. Financování mezioborových opatření ze závazných dobrovolných příspěvků tedy nezapřičiňuje diskriminaci mezi domácími produkty a produkty dovezenými či vyvezenými a nijak neohrožuje hospodářskou soutěž.
(30)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že jelikož v každém případě se závazné dobrovolné příspěvky nevybírají podle dovezených produktů, mají za to, že opatření, jež jsou z nich financována, spadají do působnosti rozhodnutí Evropské komise C(2008) 7846 ze dne 10. prosince 2008, jímž Komise připouští slučitelnost oznámeného režimu podpory s vnitřním trhem.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(31)
Dne 4. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od jedné ze zúčastněných třetích stran.
(32)
V těchto připomínkách zúčastněná strana poukazuje na zavedení systémů, v nichž je mezioborové sdružení Val'Hor pravděpodobně tvůrcem, normotvůrcem a příjemcem finančních příspěvků. Uvedené pochybnosti vzešly z obeznámení se se stanovami mezioborového sdružení, jimiž jsou zástupci odborů vázáni, neboť omezují přístup do mezioborové organizace pouze zástupcům malého počtu podniků určité velikosti.
(33)
Dne 5. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od druhé zúčastněné třetí strany.
(34)
V těchto připomínkách se zúčastněná strana plně ztotožňuje s analýzou Komise, pokud jde o vyhodnocení závazných dobrovolných příspěvků a domnívá se, že jsou v rozporu s článkem 110 SFEU. Zúčastněná strana upozorňuje Komisi na zcela nezákonnou povahu závazných dobrovolných příspěvků a na úlohu vnitrostátních soudních orgánů, pokud jde o sankce za tuto nezákonnou situaci, jež by měla být vyjádřena v podobě uznání práva na plnou náhradu uhrazených závazných dobrovolných příspěvků.
(35)
Dne 6. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od třetí zúčastněné třetí strany.
(36)
V těchto připomínkách třetí strana vyjadřuje nesouhlas s analýzou Komise, jež se domnívá, že činnosti vykonávané sdružením Val'Hor příslušejí státu a že by tyto zdroje měly být považovány za státní zdroje, neboť stát provádí pouze kontrolu souladu se zákonem, a nikoli politiky, již mezioborová organizace vede.
(37)
Dopisem ze dne 10. července 2012 se francouzské orgány vyjádřily k připomínkám zúčastněných třetích stran a dospěly k závěru, že jimi zaslaná vyjádření nijak nezpochybňují připomínky, jež francouzské orgány zaslaly Komisi.
VI. HODNOCENÍ
(38)
Úvodem Komise podotýká, že část předmětných opatření na propagaci pěstování zeleniny byla financována z dotací od organizace France-Agrimer (dále jen „FAM“) v rámci režimů podpory, jež byly oznámeny Komisi pod čísly N 671/07 a XA 220/07 (druhé číslo odpovídá vyňaté podpoře). Tímto rozhodnutím není dotčeno již učiněné hodnocení povahy státní podpory spojené s uvedenými dotacemi. Analogicky se toto rozhodnutí nevyjadřuje k povaze podpory danému odvětví týkající se případných dotací, jež nebyly určeny na konkrétní opatření, avšak byly uhrazeny do rozpočtu mezioborového sdružení Val'Hor.
(39)
Komise se tedy poté omezí na posouzení, zda financování předmětných opatření ze závazných dobrovolných příspěvků představuje státní podporu.
VI.1 Existence podpory
(40)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU říká, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(41)
Aby tedy bylo možné posuzovaná opatření považovat za státní podporu, musí je provádět stát a musejí být financovány ze státních zdrojů.
(42)
Pokud jde o systém mezioborových organizací a povahu závazných dobrovolných příspěvků, aby byla Komise schopna určit, zda mohou příspěvky představovat státní zdroje, posoudila předmětné opatření kromě jiného na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 30. května 2013 ve věci „Doux élevages“, C-677/11.
Řešení přijaté Soudním dvorem v rozsudku „Doux Elevages“
(43)
Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ odpověděl na předběžnou otázku týkající se výkladu čl. 107 odst. 1 SFEU, a zejména pojmu „státní zdroje“ v případech dobrovolných příspěvků, jež byly učiněny závaznými.
(44)
Soudní dvůr vynesl rozsudek a dospěl v něm k závěru, že rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým rozšiřuje na všechny obory zemědělského odvětví dohodu, která jakožto mezioborová dohoda představující věc v hlavním řízení, ustanovuje příspěvek v rámci mezioborové organizace, jež je uznána vnitrostátním orgánem, a činí jej tak povinným s cílem umožnit provádění opatření týkajících se komunikace, propagace, vnějších vztahů, zajištění jakosti, výzkumu a ochrany zájmů příslušného odvětví nepředstavuje prvek státní podpory.
(45)
Soudní dvůr měl ve svém rozsudku za to, že předmětné příspěvky jsou od soukromých hospodářských subjektů, které vykonávají činnost na daných trzích, což znamená, že tento mechanismus nezahrnuje žádný přímý či nepřímý převod státních zdrojů. Fondy vytvořené na základě odvodů neprocházejí státním rozpočtem či skrze jiný veřejný subjekt a stát se z jakéhokoli důvodu nevzdává žádných prostředků (jako jsou daně, poplatky, příspěvky či jiné prostředky), které by podle vnitrostátních právních předpisů měly být odváděny do státního rozpočtu.
(46)
Podle Soudního dvora si tyto příspěvky zachovávají svůj soukromý charakter po celou dobu své existence a vnitrostátní orgány nemohou tyto zdroje z příspěvků, jež jsou předmětem hlavního řízení, účinně využívat k podpoře některých podniků. Samy příslušné mezioborové organizace rozhodují o využití těchto zdrojů, jež jsou tedy v celém objemu určeny pro účely stanovené uvedenými organizacemi. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům.
(47)
Pokud jde o případný vliv, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, zastává Soudní dvůr názor, že tím nemohou být změněna výše uvedená zjištění. Soudní dvůr totiž zdůraznil, že předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů.
(48)
Kromě toho podle judikatury příslušných vnitrostátních soudních orgánů neopravňují ustanovení zemědělského zákoníku, jimiž se řídí rozšíření dohody, na jejímž základě se ustanovují příspěvky v rámci mezioborové organizace, orgány veřejné správy, aby uvedené příspěvky podrobovaly jiné kontrole, než je kontrola řádnosti a souladu se zákonem. Orgány veřejné správy konají pouze jako „nástroj“, aby se příspěvky ustavené mezioborovými organizacemi za účelem, jež si sami určí, staly závazné. Soudní dvůr navíc zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s částkami případně pocházejícími z veřejného rozpočtu.
(49)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632.1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovými organizacemi by měl vykonávat stát.
(50)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení založila své hodnocení na tom, že se jedná o státní podporu, že se využívají státní zdroje a že daná opatření nemá vykonávat stát, výhradně na argumentech, které Soudní dvůr vyvrátil ve zmíněném rozsudku „Doux élevages“.
Použití judikatury „Doux Elevages“ v daném případě
(51)
V případě mezioborového sdružení Val'Hor: Stejně jako v případě jiných mezioborových organizací ve Francii musí být jeho existence, úkoly a fungování uznány státním orgánem. Jak vyplývá z informací francouzských orgánů, zůstává však právnickou osobou podléhající soukromému právu, jež není součástí veřejné správy, a úloha státu se omezuje na jeho uznání a rozšíření dohod, které může sdružení uzavírat.
(52)
V případě mechanismu povinných příspěvků: Podle článku L. 632-6 zemědělského zákoníku i přes závaznou povahu jsou příspěvky i nadále pohledávkami soukromého práva. Neprocházejí ani státním rozpočtem, ani skrze veřejný subjekt, ani fondy kontrolovanými orgány veřejné správy. Z článků zemědělského zákoníku totiž vyplývá, že úloha státu spočívá pouze v rozšíření dohod, zatímco mezioborová organizace (v tomto případě Val'Hor) je nadále zodpovědná za stanovení sazeb příspěvků a za jejich využití na cíle, jež si sama určí.
(53)
Pokud jde o výše uvedené cíle, jichž mají mezioborové organizace dosáhnout zejména prostřednictvím provedených opatření, Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ zjistil, že článek L. 632-3 zemědělského zákoníku uvádí velice obecně a stroze cíle, jež musí mezioborová dohoda upřednostňovat, aby ji mohl orgán veřejné správy rozšířit, a nepodmiňuje tedy rozšíření dohody nutností sledovat konkrétní cíle, které stanovil a definoval státní orgán.
(54)
Z rozsudku „Doux élevages“ vyplývá, že vnitrostátní orgány ve skutečnosti nemohou využívat zdroje pocházející z předmětných příspěvků na podporu některých podniků. Sama příslušná mezioborová organizace rozhoduje o využití těchto zdrojů, jež jsou v celém objemu určeny na cíle stanovené uvedenou organizací. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům. Předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů. Soudní dvůr rovněž uvedl, že případným vlivem, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, nemohou být změněna výše uvedená zjištění.
(55)
Soudní dvůr zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s prostředky případně pocházejícími z veřejného rozpočtu. Pouhá skutečnost, že některá daná opatření jsou zřejmě financována i z dotací FAM, nezavdává důvod zařadit státní zdroje k předmětným závazným příspěvkům, pokud chybí ukazatel, podle něhož by dotace bývaly státu umožnily provádět dostatečnou kontrolu fondů financovaných z výběru závazných dobrovolných příspěvků.
(56)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632-1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovou organizací by měl vykonávat stát.
(57)
Z důvodů zmíněných v bodech odůvodnění má Komise za to, že finanční prostředky na předmětná opatření prováděná mezioborovým sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepocházejí ze státních zdrojů, a tudíž nepředstavují státní podporu.
VII. ZÁVĚR
(58)
Z výše uvedeného vyplývá, že financování opatření prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování opatření na propagaci, reklamu, technickou pomoc, výzkum a vývoj, jež provádělo mezioborové sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků v období 2005-2014, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda státní dotace mezioborové organizaci představují podporu příslušnému odvětví či nikoli nebo zda dotace poskytnuté na tato opatření představují státní podporu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.


Input:
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/59 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. január 15.)
az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1),
tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
(2)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. január 15-én.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 22/2013 VAN DE COMMISSIE
van 15 januari 2013
tot goedkeuring van de werkzame stof cyflumetofen overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen, en tot wijziging van de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 21 oktober 2009 betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen en tot intrekking van de Richtlijnen 79/117/EEG en 91/414/EEG van de Raad (1), en met name artikel 13, lid 2, en artikel 78, lid 2,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 80, lid 1, onder a), van Verordening (EG) nr. 1107/2009 is Richtlijn 91/414/EEG van de Raad (2), wat de procedure en de goedkeuringsvoorwaarden betreft, van toepassing op werkzame stoffen waarvoor vóór 14 juni 2011 een besluit is vastgesteld overeenkomstig artikel 6, lid 3, van die richtlijn. Voor cyflumetofen is bij Besluit 2010/244/EU van de Commissie (3) aan de voorwaarden van artikel 80, lid 1, onder a), van Verordening (EG) nr. 1107/2009 voldaan.
(2)
Nederland heeft op 21 september 2009 overeenkomstig artikel 6, lid 2, van Richtlijn 91/414/EEG van Otsuka Chemical Co. Ltd een aanvraag ontvangen om de werkzame stof cyflumetofen in bijlage I bij die richtlijn op te nemen. Bij Besluit 2010/244/EU is bevestigd dat het dossier „volledig” is, dat wil zeggen dat het in beginsel voldoet aan de voorschriften inzake gegevens en informatie van de bijlagen II en III bij Richtlijn 91/414/EEG.
(3)
Voor die werkzame stof zijn de uitwerking op de gezondheid van mens en dier en het milieueffect overeenkomstig artikel 6, leden 2 en 4, van Richtlijn 91/414/EEG beoordeeld voor de door de aanvrager voorgestelde toepassingen. De aangewezen lidstaat-rapporteur heeft op 12 november 2010 een ontwerpbeoordelingsverslag ingediend.
(4)
Het ontwerpbeoordelingsverslag is door de lidstaten en de Europese Autoriteit voor voedselveiligheid (EFSA) onderzocht. De EFSA heeft haar conclusie over het onderzoek van de risicobeoordeling van de werkzame stof cyflumetofen als bestrijdingsmiddel (4) op 16 december 2011 aan de Commissie voorgelegd. Het ontwerpbeoordelingsverslag en de conclusie van de EFSA zijn door de lidstaten en de Commissie in het kader van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid onderzocht en op 20 november 2012 afgerond in de vorm van het evaluatieverslag van de Commissie voor cyflumetofen.
(5)
Uit de verschillende onderzoeken is gebleken dat mag worden verwacht dat gewasbeschermingsmiddelen die cyflumetofen bevatten, in het algemeen zullen voldoen aan de in artikel 5, lid 1, onder a) en b), en artikel 5, lid 3, van Richtlijn 91/414/EEG gestelde eisen, met name voor de toepassingen waarvoor zij zijn onderzocht en die zijn opgenomen in het evaluatieverslag van de Commissie. Daarom moet cyflumetofen worden goedgekeurd.
(6)
Overeenkomstig artikel 13, lid 2, in samenhang met artikel 6, van Verordening (EG) nr. 1107/2009, en in het licht van de stand van de wetenschappelijke en technische kennis, is het echter noodzakelijk bepaalde voorwaarden en beperkingen op te nemen. Er moet met name om verdere bevestigende informatie worden gevraagd.
(7)
Er moet een redelijke termijn worden vastgesteld voordat goedkeuring wordt verleend, zodat de lidstaten en de belanghebbende partijen zich kunnen voorbereiden op de nieuwe eisen die uit de goedkeuring voortvloeien.
(8)
Onverminderd de verplichtingen uit hoofde van Verordening (EG) nr. 1107/2009 als gevolg van de goedkeuring en rekening houdend met de specifieke situatie die is ontstaan door de overgang van Richtlijn 91/414/EEG naar Verordening (EG) nr. 1107/2009 is het volgende echter van toepassing. De lidstaten moet een periode van zes maanden na de goedkeuring worden toegestaan om de toelatingen van gewasbeschermingsmiddelen die cyflumetofen bevatten, opnieuw te onderzoeken. De lidstaten moeten naargelang het geval de toelatingen wijzigen, vervangen of intrekken. In afwijking van die termijn moet een langere termijn worden vastgesteld voor de indiening en evaluatie van de bijwerking van het volledige dossier conform bijlage III, als vastgesteld in Richtlijn 91/414/EEG, voor elk gewasbeschermingsmiddel en elke beoogde toepassing overeenkomstig de uniforme beginselen.
(9)
Uit de ervaring met opnemingen in bijlage I bij Richtlijn 91/414/EEG van werkzame stoffen die in het kader van Verordening (EEG) nr. 3600/92 van de Commissie van 11 december 1992 houdende bepalingen voor de uitvoering van de eerste fase van het werkprogramma als bedoeld in artikel 8, lid 2, van Richtlijn 91/414/EEG van de Raad betreffende het op de markt brengen van gewasbeschermingsmiddelen (5) zijn onderzocht, is gebleken dat de uitlegging van de verplichtingen van houders van bestaande toelatingen wat de toegang tot gegevens betreft, tot problemen kan leiden. Om nog meer problemen te voorkomen, moeten de verplichtingen van de lidstaten worden verduidelijkt, en met name de plicht om te verifiëren of de houder van een toelating toegang verschaft tot een dossier dat voldoet aan de voorschriften van bijlage II bij die richtlijn. Deze verduidelijking legt de lidstaten of de houders van toelatingen echter ten opzichte van de tot nu toe goedgekeurde richtlijnen tot wijziging van bijlage I bij die richtlijn of de verordeningen tot goedkeuring van werkzame stoffen geen nieuwe verplichtingen op.
(10)
Overeenkomstig artikel 13, lid 4, van Verordening (EG) nr. 1107/2009 moet de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 van de Commissie van 25 mei 2011 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1107/2009 van het Europees Parlement en de Raad wat de lijst van goedgekeurde werkzame stoffen betreft (6) dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(11)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Goedkeuring van de werkzame stof
De in bijlage I gespecificeerde werkzame stof cyflumetofen wordt goedgekeurd onder de in die bijlage vastgestelde voorwaarden.
Artikel 2
Herbeoordeling van gewasbeschermingsmiddelen
1. De lidstaten moeten overeenkomstig Verordening (EG) nr. 1107/2009, zo nodig, bestaande toelatingen voor gewasbeschermingsmiddelen die cyflumetofen als werkzame stof bevatten, uiterlijk op 30 november 2013 wijzigen of intrekken.
Uiterlijk op die datum verifiëren zij met name of aan de voorwaarden van bijlage I bij deze verordening is voldaan, met uitzondering van de voorwaarden in de kolom betreffende de specifieke bepalingen van die bijlage, en of de houder van de toelating in het bezit is van of toegang heeft tot een dossier dat overeenkomstig de voorwaarden van artikel 13, leden 1 tot en met 4, van Richtlijn 91/414/EEG en artikel 62 van Verordening (EG) nr. 1107/2009 aan de eisen van bijlage II bij voornoemde richtlijn voldoet.
2. In afwijking van lid 1 voeren de lidstaten op basis van een dossier conform bijlage III bij Richtlijn 91/414/EEG en rekening houdend met de kolom over de specifieke bepalingen van bijlage I bij deze verordening, overeenkomstig de uniforme beginselen, als bedoeld in artikel 29, lid 6, van Verordening (EG) nr. 1107/2009, een nieuwe beoordeling uit voor elk toegelaten gewasbeschermingsmiddel dat cyflumetofen bevat als enige werkzame stof of als een van een aantal werkzame stoffen die alle uiterlijk op 31 mei 2013 in de bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 zijn opgenomen. Aan de hand van die beoordeling bepalen zij of het gewasbeschermingsmiddel voldoet aan de voorwaarden van artikel 29, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1107/2009.
Daarna zorgen de lidstaten ervoor dat:
a)
als cyflumetofen de enige werkzame stof in het gewasbeschermingsmiddel is, de toelating indien nodig uiterlijk op 30 november 2014 wordt gewijzigd of ingetrokken; of
b)
als het gewasbeschermingsmiddel naast cyflumetofen nog één of meer andere werkzame stoffen bevat, de toelating indien nodig uiterlijk op 30 november 2014 of, als dat later is, op de datum die voor een dergelijke wijziging of intrekking is vastgesteld in de rechtshandelingen waarbij die stoffen aan bijlage I bij Richtlijn 91/414/EEG zijn toegevoegd of zijn goedgekeurd, wordt gewijzigd of ingetrokken.
Artikel 3
Wijziging van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011
De bijlage bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 540/2011 wordt gewijzigd overeenkomstig bijlage II bij deze verordening.
Artikel 4
Inwerkingtreding en toepassingsdatum
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Zij is van toepassing met ingang van 1 juni 2013.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 15 januari 2013.


Input:
RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 311/2013
af 3. april 2013
om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 over for importen af silicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af silicium afsendt fra Taiwan, uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 13,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 (2) (»den oprindelige forordning«) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på 19 % på importen af silicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) for alle andre virksomheder end den, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i nævnte forordning, på baggrund af en udløbsundersøgelse og en delvis interimsundersøgelse af de foranstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 398/2004 (3). Den oprindelige forordning opretholdt også tolden, som blev udvidet i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 42/2007 (4) til også at omfatte importen af silicium afsendt fra Republikken Korea, uanset om varen er angivet med oprindelse i Republikken Korea eller ej. De foranstaltninger, der blev indført ved den oprindelige forordning, benævnes i det følgende »de gældende foranstaltninger« eller »de oprindelige foranstaltninger«, og den undersøgelse, der førte til de foranstaltninger, som blev indført ved den oprindelige forordning, benævnes i det følgende »den oprindelige undersøgelse«.
1.2. Anmodning
(2)
Den 15. maj 2012 modtog Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en anmodning i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 3, om en undersøgelse af den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af silicium med oprindelse i Kina og om at gøre import af silicium afsendt fra Taiwan, uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej, til genstand for registrering.
(3)
Anmodningen blev indgivet af Euroalliages (ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg) (»ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for 100 % af produktionen af silicium i Unionen.
(4)
Ansøgeren anførte, at der ikke er nogen reel produktion af silicium i Taiwan, og anmodningen indeholdt tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at der skete en betydelig ændring i handelsmønstret efter indførelsen af de gældende foranstaltninger, for så vidt angår eksporten fra Kina og Taiwan til Unionen, for hvilken der ikke er nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af de gældende foranstaltninger. Denne ændring skyldtes angiveligt omladning af silicium med oprindelse i Kina via Taiwan til Unionen.
(5)
Desuden anførte ansøgeren, at beviserne tydede på, at de afhjælpende virkninger af de gældende foranstaltninger blev undergravet, både i henseende til mængde og pris. Det fremgik af beviserne, at den øgede import fra Taiwan fandt sted til priser under den ikkeskadevoldende pris, der blev fastsat i den oprindelige undersøgelse. Endelig var der bevis for, at priserne på silicium afsendt fra Taiwan var dumpingpriser i forhold til den normale værdi, der tidligere er fastsat for den pågældende vare i den oprindelige undersøgelse.
1.3. Indledning
(6)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige umiddelbare beviser til at indlede en undersøgelse i henhold til artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i grundforordningen, og den iværksatte derfor en undersøgelse ved forordning (EU) nr. 596/2012 (5) (i det følgende benævnt »indledningsforordningen«) af den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der er indført over for importen af silicium med oprindelse i Kina og pålagde desuden toldmyndighederne at registrere importen af silicium afsendt fra Taiwan, uanset om den er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej.
1.4. Undersøgelser
(7)
Kommissionen underrettede officielt myndighederne i Kina og Taiwan, de eksporterende producenter i disse lande og de importører i Unionen, som den vidste, var berørt af sagen, samt EU-erhvervsgrenen om indledningen af undersøgelsen.
(8)
Fritagelsesformularer blev sendt til producenter/eksportører i Taiwan, som var Kommissionen bekendt, og formidlet gennem Taiwans myndigheder ved Den Europæiske Union. Spørgeskemaer blev sendt til producenter/eksportører i Kina, som var Kommissionen bekendt, og formidlet gennem Kinas myndigheder ved Den Europæiske Union. Der blev ligeledes udsendt spørgeskemaer til kendte importører i Unionen.
(9)
De interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsforordningen. Alle parter blev underrettet om, at manglende samarbejdsvilje kunne medføre anvendelse af grundforordningens artikel 18 og afgørelser truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(10)
Tre taiwanske producenter/eksportører, som tilhører samme virksomhedsgruppe, og tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen gav sig til kende og besvarede henholdsvis fritagelsesformularerne og spørgeskemaerne.
(11)
Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos følgende tre forretningsmæssigt forbundne virksomheder tilhørende den i betragtning 10 nævnte virksomhedsgruppe:
-
Asia Metallurgical Co. Ltd. (Taiwan)
-
Latitude Co. Ltd. (Taiwan)
-
YLB Co. Ltd. (Taiwan).
1.5. Rapporteringsperiode og undersøgelsesperiode
(12)
Undersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2008 til 30. juni 2012 (»UP«). Der blev indhentet data for UP med henblik på bl.a. at undersøge den påståede ændring i handelsmønstret. For rapporteringsperioden 1. juli 2011 til 30. juni 2012 (»RP«) blev der indhentet mere detaljerede oplysninger med henblik på at undersøge den mulige undergravning af de gældende foranstaltningers afhjælpende virkninger og forekomsten af dumping.
2. UNDERSØGELSESRESULTATER
2.1. Generelle betragtninger
(13)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, blev vurderingen af, om der forekom omgåelse, foretaget ved successivt at analysere, om der var sket en ændring i mønstret for handelen mellem Kina, Taiwan og Unionen, om denne ændring skyldtes en praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke forelå nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden, om der forelå beviser for skade eller for, at virkningerne af tolden undergraves i henseende til priserne på og/eller mængderne af den undersøgte vare, og om der var bevis for dumping i forhold til de normale værdier, der blev fastslået i den oprindelige undersøgelse, om fornødent i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
2.2. Den pågældende vare og den undersøgte vare
(14)
Den vare, der muligvis er genstand for omgåelse, er siliciummetal med oprindelse i Kina, som i øjeblikket henhører under KN-kode 2804 69 00 (med indhold af silicium på under 99,99 vægtprocent) (»den pågældende vare«). Alene på grund af den aktuelle klassifikation i den kombinerede nomenklatur anvendes udtrykket »silicium«. Silicium af en større renhed, dvs. med indhold af silicium på 99,99 vægtprocent og derover, som hovedsagelig anvendes i industrien for elektroniske halvledere, henhører under en anden KN-kode og er ikke omfattet af denne procedure.
(15)
Den undersøgte vare er den samme som defineret ovenfor, men afsendt fra Taiwan, uanset om den er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej, i øjeblikket henhørende under den samme KN-kode som den pågældende vare (»den undersøgte vare«).
(16)
Det fremgik af undersøgelsen, at silicium som defineret ovenfor, der blev eksporteret fra Kina til Unionen, og silicium, der blev afsendt fra Taiwan til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål, og de bør derfor anses for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
2.3. Resultater
2.3.1. Samarbejdets omfang
(17)
Som anført i betragtning 10 havde kun tre taiwanske virksomheder tilhørende samme virksomhedsgruppe indsendt besvarede fritagelsesformularer. En sammenligning af deres eksport til Unionen med importdata fra Eurostat viser, at de samarbejdsvillige selskaber tegnede sig for 65 % af den taiwanske eksport af den undersøgte vare til Unionen i RP.
(18)
Der blev ikke udvist samarbejdsvilje fra de eksporterende producenter af silicium i Kina. Derfor blev konklusionerne vedrørende importen af silicium fra Kina til Unionen og eksporten fra Kina til Taiwan draget på grundlag af importdata fra Eurostat, taiwanske importstatistikker og data indsamlet fra de samarbejdsvillige taiwanske virksomheder.
2.3.2. Ændring i handelsmønstret
(19)
Tabel 1 viser importen af silicium fra Kina og Taiwan til Unionen fra 2004 til udgangen af RP.
Tabel 1
(mio. tons)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
RP
Kina
1 268
27 635
1 435
9 671
5 353
6 669
11 448
13 312
5 488
Taiwan
0
2,7
0,2
340
3 381
5 199
11 042
5 367
2 707
Kilde: Eurostat
(20)
Dataene fra Eurostat viser klart, at der ikke var nogen import fra Taiwan til Unionen i 2004. Importen steg med over 300 % i 2008 og forblev meget høj. Importen fordobledes igen i 2010 efter indførelsen af nye foranstaltninger over for Kina.
(21)
I 2011 faldt importen til Unionen fra Taiwan. Denne udvikling kan tilskrives en bedrageriundersøgelse, som blev iværksat af OLAF på det pågældende tidspunkt. Kommissionen blev informeret om, at den taiwanske udstedende myndighed, kontoret for udenrigshandel i Taiwan (Bureau of Foreign Trade of Taiwan - BOFT) inddrog oprindelsescertifikaterne for taiwansk silicium fra alle taiwanske producenter i 2011. De tre taiwanske eksportører omhandlet i betragtning 10 og 11 (»gruppen af eksportører«) appellerede denne afgørelse om inddragelse af certifikaterne. Appelkammeret omstødte BOFT's afgørelse, og de pågældende certifikater blev genudstedt til disse tre taiwanske producenter/eksportører, men ikke til de andre taiwanske producenter.
(22)
I denne forbindelse bemærker Kommissionen endvidere, at fremlæggelsen af et ikke-præferentielt oprindelsescertifikat ikke er påkrævet i forbindelse med toldformaliteterne ved import til Unionen, og at et sådant certifikat i tilfælde af alvorlig tvivl ikke kan tjene som bevis for ikke-præferenceoprindelsen for den angivne vare (artikel 26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6)).
(23)
Importen af silicium fra Kina til Unionen har været stigende siden 2008. Det er navnlig konstateret, at denne import stadig er stigende efter indførelsen af foranstaltninger i 2010. Denne udvikling kan forklares ved den kendsgerning, at antidumpingtolden faldt betydeligt i 2010, nemlig fra 49 % til 19 %.
Tabel 2
(mio. tons)
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
RP
16 530
16 600
7 101
10 514
3 675
15 893
16 007
17 912
9 177
10 507
Kilde: Kinas eksportstatistikker
(24)
Tabel 2 viser importen fra Kina til Taiwan. Dataene fra den kinesiske eksportdatabase viser, at importen var på sit højeste i 2010 efter indførelsen af de oprindelige foranstaltninger. Faldet i 2011 kan forklares ved bedrageriundersøgelsen, jf. betragtning 21.
(25)
Det må konstateres, at der er sket en ændring i handelsmønstret, eftersom der overhovedet ikke var nogen import af silicium fra Taiwan til Unionen i 2004. Importen begyndte for alvor fra og med 2007 og voksede sig meget stor i 2008. Den fortsatte på et meget højt niveau frem til RP og faldt i 2011, muligvis af den grund, der er nævnt i betragtning 21.
2.3.3. Omgåelsens art og utilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse
(26)
Ifølge grundforordningens artikel 13, stk. 1, skal ændringen i handelsmønstret skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden. Ovennævnte praksis, forarbejdning eller bearbejdning omfatter blandt andet forsendelse af den af foranstaltninger omfattede vare via tredjelande. Kommissionen er af den opfattelse, at ændringen i mønstret for handelen i nærværende sag skyldes forsendelse af den af foranstaltninger omfattede vare via tredjelande.
(27)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at der ikke er nogen produktion af silicium i Taiwan. Ingen producenter/eksportører har benægtet, at de importerer den silicium, de eksporterer fra Kina.
(28)
For det andet har producenterne/eksportørerne med undtagelse af gruppen af eksportører ikke forelagt nogen økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden for deres aktivitet.
(29)
Gruppen af eksportører påstod, at de importerer siliciumklumper af meget lav kvalitet i sække fra Kina. De gjorde gældende, at siliciumklumperne derefter tumles, findeles, sigtes og pakkes i sække igen, før de eksporteres til EU-markedet. De påstod, at varen efter denne proces var af højere kvalitet.
(30)
De hævdede, at denne proces var en enestående rensningsproces udviklet i samarbejde med University of Taipei, som angiveligt fjerner 80 % af urenhederne i de siliciummetalklumper, der var importeret fra Kina. Ved kontrol på stedet kunne det imidlertid observeres, at denne proces var en simpel tumlings-, sigtnings- og findelingsproces, som fjerner visse overfladeurenheder, såsom oxidation og støv, men som navnlig ikke fjerner de væsentligste urenheder inde i siliciumklumperne. Den bearbejdede vare beholdt således de samme fysiske og tekniske egenskaber som den pågældende vare.
(31)
De beviser, der blev indsamlet og kontrolleret i løbet af undersøgelsen, navnlig købs- og salgsfakturaer og ledsagedokumenter såsom følgesedler og andre tolddokumenter, viste, at de varer, der opkøbtes og solgtes af gruppen af eksportører med henblik på eksport i de fleste tilfælde havde de samme specifikationer. Optegnelser vedrørende gruppens varelagre beliggende tæt på havnene viste endvidere, at der ikke altid var tid til at bearbejde alle partier af silicium indkøbt i Kina efter den metode, som de hævdede at anvende. Desuden viser de foreliggende oplysninger fra især EU-producenterne, at der til fjernelse af de inderste urenheder i siliciumklumperne kræves enten findeling efterfulgt af en kemisk behandling eller en smelteproces. Ingen af disse processer har været benyttet af gruppen af eksportører.
(32)
Det skal bemærkes, at Domstolen i 2010 efter en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab [nu artikel 267 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde] fra Finanzgericht Düsseldorf (Hoesch Metals and Alloys GmbH mod Hauptzollamt Aachen) i et spørgsmål vedrørende antidumpingforanstaltninger over for silicium fra Kina konkluderede følgende i sin dom: »En separering, rensning og findeling af siliciumblokke og efterfølgende sigtning, sortering og emballering af de ved findelingen fremkomne siliciumkorn, som omhandlet i hovedsagen, udgør ikke en bearbejdning eller forarbejdning, der begrunder varens oprindelsesstatus i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks.« (7) Rensningsprocessen som udført af gruppen af eksportører anses for at være nogenlunde den samme som beskrevet i denne afgørelse.
(33)
Undersøgelsen afslørede også, at omkostningerne ved rensningsprocessen udgør mindre end 5 % af gruppen af eksportørers samlede produktionsomkostninger. Det blev endvidere bekræftet, at prisen på silicium, der sælges i Unionen af gruppen, og prisen på silicium købt i Kina af gruppen i UP, aldrig udviste en difference på mere end 11 %.
(34)
På denne baggrund konkluderes det, at også for gruppen af eksportører bør importen fra Kina og den efterfølgende eksport til Unionen af silicium betragtes som sendt via tredjelande, og dermed er der tale om omgåelse i henhold til grundforordningens artikel 13.
(35)
Det konkluderes derfor, at undersøgelsen ikke afdækkede nogen anden gyldig grund eller økonomisk begrundelse for forsendelsen via tredjelande end undgåelse af de gældende foranstaltninger vedrørende den pågældende vare, dvs. antidumpingtolden på 19 % på varerne fra Kina. Der fremkom ikke nogen elementer ud over tolden, som kunne betragtes som en kompensation for de omkostninger, navnlig vedrørende transport og lastning, der er forbundet med forsendelse af den pågældende vare fra Kina via Taiwan.
2.3.4. Bevis for dumping
(36)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, blev det undersøgt, om der var bevis for dumping i forhold til den normale værdi, som blev fastslået i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.
(37)
I den oprindelige forordning blev den normale værdi fastsat på grundlag af priser i Brasilien, som i forbindelse med denne undersøgelse blev identificeret som passende markedsøkonomisk referenceland for Kina. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, blev det anset for hensigtsmæssigt at anvende den normale værdi som tidligere fastsat i den oprindelige undersøgelse. To varekontrolnumre fra den tidligere undersøgelse svarede til de to varekontrolnumre fra de eksporterende virksomheder. Eksportpriserne blev fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, nemlig de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales ved eksport af den undersøgte vare til Unionen.
(38)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Følgelig blev der foretaget justeringer af eksportprisen for transport og forsikring for at opnå priserne i samme handelsled. Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi som fastsat i den oprindelige forordning og de tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpriser for importen fra Taiwan i denne undersøgelses RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(39)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris som fastslået ved undersøgelsen, at der fandt dumping sted.
2.3.5. Undergravning af antidumpingtoldens afhjælpende virkninger med hensyn til priser og mængder
(40)
Sammenligningen af skadestærsklen som fastsat i den oprindelige forordning og den vejede gennemsnitlige eksportpris viste et betydeligt underbud og målprisunderbud. Det konkluderedes derfor, at de afhjælpende virkninger af de gældende foranstaltninger undergraves, både i henseende til priser og mængder.
3. FORANSTALTNINGER
(41)
I betragtning af ovenstående konkluderedes det, at den oprindelige foranstaltning, dvs. den endelige antidumpingtold på importen af silicium med oprindelse i Kina, blev omgået ved forsendelse via Taiwan, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1.
(42)
I henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 1, første punktum, bør de gældende foranstaltninger vedrørende importen af den pågældende vare derfor udvides til at gælde for import af den undersøgte vare, dvs. samme vare som den pågældende vare, men afsendt fra Taiwan, uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej.
(43)
De foranstaltninger, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 for »alle andre virksomheder« fra Kina bør derfor udvides til også at omfatte import fra Taiwan. Tolden bør fastsættes til 19 % af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet.
(44)
Der bør opkræves told på den registrerede import af silicium afsendt fra Taiwan i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, hvori det fastsættes, at alle udvidede foranstaltninger skal gælde for varer, som blev importeret til EU under den registrering, der blev indført ved indledningsforordningen.
4. ANMODNINGER OM FRITAGELSE
(45)
Som forklaret i betragtning 10 indleverede tre virksomheder i Taiwan, der tilhører en virksomhedsgruppe, udfyldte formularer med anmodning om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4.
(46)
I lyset af konklusionerne vedrørende ændringen i handelsmønstret, manglen på reel produktion i Taiwan og eksporten under samme toldkodeks, jf. betragtning 19-29, kunne de fritagelser, disse tre selskaber anmodede om, ikke indrømmes i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4.
(47)
Uden at dette berører anvendelsen af grundforordningens artikel 11, stk. 3, vil det blive krævet, at de mulige eksportører/producenter i Taiwan, som ikke gav sig til kende i forbindelse med denne procedure, som ikke eksporterede den undersøgte vare til Unionen i UP, og som overvejer at indgive en anmodning om fritagelse for den udvidede antidumpingtold i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, og artikel 13, stk. 4, udfylder en fritagelsesformular med henblik på, at Kommissionen kan bedømme en sådan anmodning. Fritagelse kan indrømmes efter en vurdering af markedssituationen, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, indkøb og salg og sandsynligheden for videreførelse af en praksis, for hvilken der ikke er tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse, samt bevis for dumping. Kommissionen vil normalt også aflægge kontrolbesøg på stedet. Når betingelserne i grundforordningens artikel 11, stk. 4, og artikel 13, stk. 4, er opfyldt, kan der indrømmes en fritagelse.
(48)
Hvor en fritagelse er berettiget, kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ved en afgørelse give tilladelse til, at import fra virksomheder, der ikke omgår de ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 indførte antidumpingforanstaltninger, fritages for den udvidede told i henhold til denne forordning.
(49)
Anmodninger bør indgives til Kommissionen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og salg.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(50)
Alle interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der førte til ovennævnte konklusioner, og blev opfordret til at fremsætte bemærkninger. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger.
6. BEMÆRKNINGER
(51)
Efter fremlæggelsen af oplysninger blev der modtaget bemærkninger fra gruppen af eksportører og fra to importører.
(52)
Hovedargumentet vedrørte den påstand, at den rensning, der udførtes af gruppen af eksportører, begrunder varens oprindelsesstatus, jf. artikel 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92. Importørerne fremlagde en rapport om stikprøver udtaget af University of Taipei og en analyseerklæring fra en uafhængig ekspert. Rapporten om stikprøverne viser, at der er en reduktion af slagger på 90,8 % efter rensningen. I analysen foretaget af den uafhængige ekspert hævdes det, at kun efter rensning kan silicium benyttes til bestemte smeltningsformål.
(53)
Det bemærkes, at disse to undersøgelser er i strid med resultaterne af Kommissionens kontrol på stedet som beskrevet i betragtning 31. Det skal især erindres, at i henhold til fakturaerne, havde de varer, der købes og sælges til eksport af gruppen af eksportører i næsten alle tilfælde de samme specifikationer.
(54)
Hvis påstandene fra importørerne var sande, burde dette desuden resultere i en meget større forskel mellem den pris, til hvilken silicium importeres fra Kina, og den pris, til hvilken silicium eksporteres til Unionen.
(55)
Ud fra kontrollen på stedet af de værktøjer, der anvendes til den påståede rensning af silicium, konkluderer Kommissionen desuden, at disse redskaber ikke er af en beskaffenhed, der muliggør nogen af de to rensningsmetoder, der er beskrevet i betragtning 31.
(56)
Endelig udelades i rapporten fra den uafhængige ekspert den kendsgerning, som er Kommissionen bekendt, at brugerne forarbejder deres silicium før anvendelsen.
(57)
Af disse grunde har de bemærkninger, parterne har afgivet, ikke kunnet ændre Kommissionens foreløbige konklusioner inden fremlæggelsen af oplysninger -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den endelige antidumpingtold, der anvendes på »alle andre virksomheder«, og som blev indført ved artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 på importen af silicium, i øjeblikket henhørende under KN-kode 2804 69 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, udvides hermed til at omfatte importen af silicium afsendt fra Taiwan, uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2804 69 00 (Taric-kode 2804690020).
2. Den ved stk. 1 i denne artikel udvidede told opkræves ved import fra Taiwan, uanset om varen er angivet med oprindelse i Taiwan eller ej, der er registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 596/2012 og artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1225/2009.
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Anmodninger om fritagelse for den ved artikel 1 udvidede told indgives skriftligt på et af Den Europæiske Unions officielle sprog og underskrives af en person, der har beføjelse til at repræsentere den anmodende enhed. Anmodningen sendes til følgende adresse:
Europa-Kommissionen
Generaldirektoratet for Handel
Direktorat H
Kontor: N-105 08/20
1049 Bruxelles/Brussel
Belgien
Fax +32 22956505
2. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ved en afgørelse give tilladelse til, at import fra virksomheder, der ikke omgår de ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 467/2010 indførte antidumpingforanstaltninger, fritages for den ved artikel 1 udvidede told.
Artikel 3
Det pålægges herved toldmyndighederne at ophøre med den registrering af importen, som blev indført i henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 596/2012.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. april 2013.


Input:
DECISIÓN DE EJECUCIÓN (UE) 2015/545 DE LA COMISIÓN
de 31 de marzo de 2015
por la que se autoriza la puesta en el mercado de aceite de las microalgas Schizochytrium sp. (ATCC PTA-9695) como nuevo ingrediente alimentario con arreglo al Reglamento (CE) no 258/97 del Parlamento Europeo y del Consejo
[notificada con el número C(2015) 2082]
(El texto en lengua inglesa es el único auténtico)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 258/97 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 27 de enero de 1997, sobre nuevos alimentos y nuevos ingredientes alimentarios (1), y, en particular, su artículo 7,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 18 de septiembre de 2013, la empresa DSM Nutritional Products presentó a las autoridades competentes del Reino Unido una solicitud para poner en el mercado aceite rico en ácido docosahexaenoico (DHA) de las microalgas Schizochytrium sp. como nuevo ingrediente alimentario. La cepa de las microalgas se especifica como la cepa American Type Culture Collection (ATCC) PTA-9695.
(2)
El 2 de abril de 2014, el organismo competente en materia de evaluación de productos alimenticios del Reino Unido emitió su informe de evaluación inicial. En dicho informe llegaba a la conclusión de que la utilización de este aceite de alga cumple los criterios que se fijan en el artículo 3, apartado 1, del Reglamento (CE) no 258/97 para los nuevos alimentos.
(3)
El 10 de abril de 2014, la Comisión remitió el informe de evaluación inicial a los demás Estados miembros.
(4)
En el plazo de 60 días establecido en el artículo 6, apartado 4, párrafo primero, del Reglamento (CE) no 258/97 se presentaron objeciones fundamentadas. En particular se plantearon objeciones relativas a los elevados niveles de ingesta de DHA. De conformidad con el artículo 7, apartado 1, del Reglamento (CE) no 258/97, debe adoptarse una Decisión que tenga en cuenta las objeciones planteadas. En consecuencia, el solicitante modificó la solicitud relativa a la cantidad máxima de DHA en los complementos alimenticios. Esta modificación y las explicaciones adicionales que facilitó el solicitante mitigaron las preocupaciones planteadas a satisfacción de los Estados miembros y de la Comisión.
(5)
La Directiva 2002/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (2) establece requisitos en relación con los complementos alimenticios. El Reglamento (CE) no 1925/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo (3) establece requisitos sobre la adición de vitaminas, minerales y otras sustancias determinadas a los alimentos. La Directiva 2009/39/CE del Parlamento Europeo y del Consejo (4) establece requisitos sobre los productos alimenticios destinados a una alimentación especial. La Directiva 96/8/CE de la Comisión (5) establece requisitos sobre los alimentos destinados a ser utilizados en dietas de bajo valor energético para reducción de peso. La Directiva 1999/21/CE de la Comisión (6) establece requisitos sobre los alimentos dietéticos destinados a usos médicos especiales. La Directiva 2006/125/CE de la Comisión (7) establece requisitos sobre los alimentos elaborados a base de cereales y los alimentos infantiles para lactantes y niños de corta edad. La Directiva 2006/141/CE de la Comisión (8) establece requisitos sobre los preparados para lactantes y los preparados de continuación. Debe autorizarse el uso de aceite de las microalgas Schizochytrium sp. (ATCC PTA-9695), sin perjuicio de los requisitos establecidos en los actos legislativos citados.
(6)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité Permanente de Vegetales, Animales, Alimentos y Piensos.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El aceite de las microalgas Schizochytrium sp. (ATCC PTA-9695) que se especifica en el anexo I podrá ponerse en el mercado de la Unión como nuevo ingrediente alimentario para los usos y en las dosis máximas que se establecen en el anexo II, sin perjuicio de las disposiciones de la Directiva 2002/46/CE, el Reglamento (CE) no 1925/2006 y las Directivas 2009/39/CE, 96/8/CE, 1999/21/CE, 2006/141/CE y 2006/125/CE.
Artículo 2
La denominación del aceite de las microalgas Schizochytrium sp. (ATCC PTA-9695) autorizado mediante la presente Decisión en el etiquetado de los productos alimenticios que lo contengan será «aceite de las microalgas Schizochytrium sp. (ATCC PTA-9695)».
Artículo 3
El destinatario de la presente Decisión será DSM Nutritional Products, 6480 Dobbin Road, Columbia, MD 21045, EE. UU.
Hecho en Bruselas, el 31 de marzo de 2015.


Input:
РЕГЛАМЕНТ (EС) № 1341/2014 НА СЪВЕТА
от 15 декември 2014 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 1387/2013 за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански и промишлени продукти
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 31 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В интерес на Съюза е да суспендира напълно автономните мита по Общата митническа тарифа за 135 продукта, които към момента не са изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013 на Съвета (1). Поради това тези продукти следва да бъдат включени в посоченото приложение.
(2)
Съюзът вече няма интерес да поддържа суспендирането на автономните мита по Общата митническа тарифа за 52 от продуктите, които понастоящем са изброени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013. Поради това тези продукти следва да бъдат заличени от посоченото приложение.
(3)
Необходимо е да бъдат направени промени в описанията на 29 суспендирания, включени в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013, за да се отчете техническото развитие на продуктите и икономическите тенденции на пазара или за да се въведат езикови адаптации. Освен това, вследствие на предстоящите промени в Комбинираната номенклатура, считано от 1 януари 2015 г., следва да бъдат изменени кодовете по ТАРИК за още 95 продукта. Така също за един продукт вече не е необходимо класиране в две или повече позиции. Суспендиранията, за които са необходими изменения, следва да се заличат от списъка на суспендирания в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013, а изменените суспендирания следва да бъдат включени наново в този списък.
(4)
Суспендиранията на мита следва да се преразглеждат редовно, като се предвиди възможност за заличаване по искане на заинтересована страна. Когато това е в интерес на Съюза, тарифното суспендиране се удължава и се определя нова дата за преразглеждане.
(5)
В интерес на Съюза е необходимо да се измени датата на задължително преразглеждане за 184 продукта, за да се позволи безмитният им внос след тази дата. Въпросните продукти бяха преразгледани и им бяха определени нови дати за следващото им задължително преразглеждане. Поради това те следва да бъдат заличени от списъка на суспендиранията в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013, а изменените суспендирания следва да бъдат включени наново в този списък.
(6)
В интерес на Съюза е необходимо да се съкрати периодът на задължително преразглеждане за четири от продуктите. Поради това суспендиранията, които се отнасят за тези продукти, следва да се заличат от списъка на суспендиранията в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013, а изменените суспендирания следва да бъдат включени наново в този списък. За да се гарантира по адекватен начин непрекъснатото прилагане на суспендирането (без прекъсване), суспендирането относно продукти с кодове по ТАРИК ex 8501320050 и ex 8501330055 следва да се прилага, считано от 1 януари 2014 г.
(7)
За по-голяма яснота изменените вписвания следва да бъдат отбелязани със звездичка.
(8)
Приложение II към Регламент (ЕС) № 1387/2013 следва да се допълни с допълнителни единици за някои от новите продукти, за които се разрешават суспендирания, за да се позволи адекватен статистически контрол. От съображения за последователност допълнителните единици, определени за продуктите, които се заличават от приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013, следва да бъдат заличени и от приложение II към посочения регламент.
(9)
Регламент (ЕС) № 1387/2013 следва да бъде съответно изменен.
(10)
Тъй като измененията съгласно настоящия регламент следва да пораждат действие, считано от 1 януари 2015 г., настоящият регламент следва да се прилага от същата дата и да влезе в сила в деня на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 1387/2013 се изменя, както следва:
1)
Таблицата в приложение I се изменя, както следва:
a)
между заглавието и таблицата се вмъква следната забележка:
„(*)
Суспендиране, свързано с продукт в настоящото приложение, спрямо което кодът по КН или по ТАРИК или описанието на продукта, или датата на задължителното преразглеждане са били изменени с Регламент (ЕС) № 722/2014 на Съвета от 24 юни 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1387/2013 за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански и промишлени продукти (ОВ L 192, 1.7.2014 г., стр. 9) или с Регламент (ЕС) № 1341/2014 на Съвета от 15 декември 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1387/2013 за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански и промишлени продукти (ОВ L 363, 18.12.2014 г., стр. 10)“
;
б)
между заглавието и таблицата се заличава следната забележка:
„(*)
Суспендиране, свързано с продукт в настоящото приложение, спрямо което кодът по КН или по ТАРИК или описанието на продукта, или датата на задължителното преразглеждане са били изменени с Регламент (ЕС) № 722/2014 на Съвета от 24 юни 2014 г. за изменение на Регламент (ЕС) № 1387/2013 за суспендиране на автономните мита по Общата митническа тарифа за определени селскостопански и промишлени продукти (ОВ L 192, 1.7.2014 г., стр. 9).“
;
в)
редовете за продуктите, изброени в приложение I към настоящия регламент, се вмъкват в последователността на кодовете по КН, посочени в първата колона на таблицата, съдържаща се в приложение I към Регламент (ЕС) № 1387/2013;
г)
заличават се редовете за продуктите, чиито кодове по КН и по ТАРИК са посочени в приложение II към настоящия регламент.
2)
Приложение II се изменя, както следва:
a)
добавят се редовете за допълнителните единици, чиито кодове по КН и по ТАРИК са посочени в приложение III към настоящия регламент;
б)
заличават се редовете за допълнителните единици, чиито кодове по КН и по ТАРИК са посочени в приложение IV към настоящия регламент;
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2015 г.
Въпреки това за продукти с кодове по ТАРИК ex 8501320050 и ex 8501330055 той се прилага от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 15 декември 2014 година.