Input:
A BIZOTTSÁG 319/2014/EU RENDELETE
(2014. március 27.)
az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség által felszámított tanúsítási és szolgáltatási díjakról, és az 593/2007/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a polgári repülés területén közös szabályokról és az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség létrehozásáról, valamint a 91/670/EGK tanácsi irányelv, az 1592/2002/EK rendelet és a 2004/36/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. február 20-i 216/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 64. cikke (1) bekezdésére,
az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség igazgatóságával folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az Európai Repülésbiztonsági Ügynökség (a továbbiakban: az Ügynökség) bevételei az Unió és a 216/2008/EK rendelet 66. cikkében említett megállapodásokban részt vevő más európai harmadik országok hozzájárulásaiból, az Ügynökség által kiállított, fenntartott vagy módosított bizonyítványok és engedélyek kérelmezői által fizetett díjakból, valamint az Ügynökség részére az általa biztosított kiadványokért, a fellebbezések kezeléséért, a képzésekért és egyéb szolgáltatásokért fizetett díjakból származnak.
(2)
Az 593/2007/EK bizottsági rendelet (2) meghatározza az Ügynökség által felszámítandó tanúsítási és szolgáltatási díjakat. A tanúsítási feladatokkal és a nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatban az Ügynökségnél felmerülő költségek és az e költségek fedezésére szolgáló bevételek közötti egyensúly biztosítása érdekében azonban ezek a díjak kiigazításra szorulnak.
(3)
Az e rendeletben említett tanúsítási és szolgáltatási díjakat átlátható, méltányos és egységes módon kell megállapítani.
(4)
Az Ügynökség által felszámított tanúsítási díjak nem veszélyeztethetik az érintett európai iparágak versenyképességét. Továbbá olyan alapon kell nyugodniuk, ami kellően figyelembe veszi a kisvállalkozások fizetési képességét.
(5)
Noha a polgári repülés biztonságának kell elsődlegesnek lennie, az Ügynökségnek a rá háruló feladatok végrehajtása során szem előtt kell tartania a költséghatékonyság elvét is.
(6)
A vállalkozásokat nem érheti megkülönböztetés a tagállamok területén való földrajzi elhelyezkedésük alapján. Ebből következően az e vállalkozások megbízásából végzett tanúsítási tevékenységekhez kapcsolódó utazási költségeket összesíteni kell, és azokat a kérelmezők között egyenlően kell felosztani.
(7)
E rendelet az Ügynökség számára biztosítja azt a lehetőséget, hogy olyan tanúsítási feladatokért is díjat számítson fel, amelyek e rendelet I. mellékletében nem szerepelnek, azonban a 216/2008/EK rendelet hatálya alá tartoznak.
(8)
A kérelmező számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy előzetesen becslést kérjen a tanúsítási tevékenységért vagy a szolgáltatásért előreláthatólag fizetendő összegről. Ezt az összeget egyértelmű, egységes és a nyilvánosság számára hozzáférhető kritériumok alapján kell meghatározni. Amennyiben az összeget nem lehet pontosan előre meghatározni, az Ügynökségnek átlátható elveket kell rögzítenie a tanúsítási tevékenységért vagy a szolgáltatásért fizetendő összeg megállapítására vonatkozóan.
(9)
Rögzíteni kell az e rendelet keretében felszámított tanúsítási és szolgáltatási díjak fizetési határidejét.
(10)
Rendelkezni kell a díjfizetés elmaradása esetén alkalmazandó megfelelő intézkedésekről: ezek közé tartozhat az adott kérelmezési eljárások megszüntetése, a kapcsolódó jóváhagyások érvénytelenítése, az érintett kérelmező részére mindennemű tanúsítási tevékenység vagy szolgáltatás további nyújtásának megszüntetése, valamint a tartozásnak a rendelkezésre álló módszerekkel történő behajtása.
(11)
Fontos, hogy az iparág egyértelműen átláthassa a pénzügyi feltételeket és fel tudja mérni, hogy milyen költségekre számíthat a tanúsítási és szolgáltatási díjak tekintetében. Ugyanakkor egyensúlyt kell fenntartani az Ügynökségnél felmerülő, a tanúsítási tevékenységek és nyújtott szolgáltatások végzésével járó összes kiadás és az ezekért felszámított tanúsítási és szolgáltatási díjakból származó összes bevétel között. A pénzügyi keretről szóló rendelettel (3) összhangban a tanúsítási és szolgáltatási díjak mértékét úgy kell megállapítani, hogy se hiány, se jelentős többlet ne keletkezzen. Ezért elő kell írni, hogy amennyiben az Ügynökség pénzügyi eredményei és előrejelzései alapján jelentős hiány vagy többlet várható, a tanúsítási és szolgáltatási díjak mértékét kötelező évente felülvizsgálni.
(12)
A tanúsítási díjak bármilyen módosítása előtt konzultálni kell az érdekelt felekkel. Ezen túlmenően az Ügynökségnek rendszeresen tájékoztatnia kell az érdekelt feleket a tanúsítási díjak kiszámításának módjáról és alapjáról. Ezen információknak betekintést kell nyújtaniuk az érdekelt felek számára az Ügynökség költségeibe és az Ügynökség eredményességébe.
(13)
Az e rendeletben meghatározott árakat az Ügynökség által munkaterhéről és kapcsolódó költségeiről készített előrejelzések alapján kell rögzíteni. Az árak felülvizsgálatakor olyan eljárást kell alkalmazni, amely lehetővé teszi, hogy az Ügynökség által a rendelet alkalmazása során nyert tapasztalatok, a források és a munkamódszerek folyamatos ellenőrzése, a kapcsolódó hatékonyságnövekedés, valamint a pénzügyi szükségletek folyamatos ellenőrzése alapján indokolatlan késedelem nélkül el lehessen végezni a kiigazításokat. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az Ügynökségnek legkésőbb 2016 januárjától kezdődően a tanúsítási és szolgáltatási díjakból fedeznie kell az e díjakból fizetett alkalmazottak nyugdíjjárulékát is. A tanúsítási és szolgáltatási díjak e pénzügyi előírás teljesítése érdekében is kiigazításra szorulnak.
(14)
Indokolt, hogy az Ügynökség által a légiforgalmi szolgáltatások (ATM) és a léginavigációs szolgálatok (ANS) vonatkozásában nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódó költségek finanszírozhatók lehessenek a léginavigációs szolgálatok igénybevevőire a 391/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet (4) 6. cikkével összhangban kivetett díjakból.
(15)
Indokolt, hogy az Ügynökség által hozott határozatok elleni fellebbezéseket csak a kapcsolódó díj kifizetése után lehessen alaki szempontból elfogadhatónak tekinteni.
(16)
A harmadik országok termékeinek tanúsításával kapcsolatos tényleges munkateher felmérésekor a 216/2008/EK rendelet 12. cikkének (1) bekezdésében említett megállapodásokra kell támaszkodni. Ezek a megállapodások elvben tartalmazzák az Unióval megfelelő megállapodást kötő harmadik országok által kiállított bizonyítványok ügynökségi érvényesítési folyamatának részletes leírását, amely folyamat az Ügynökség által elvégzett tanúsítási tevékenységhez képest eltérő munkateherrel jár.
(17)
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 216/2008/EK rendelet 65. cikkének (1) bekezdésével létrehozott bizottság véleményével.
(18)
Az 593/2007/EK rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet meghatározza azokat az eseteket, amelyekben tanúsítási és szolgáltatási díjakat kell fizetni, meghatározza e díjak összegét, valamint fizetésük módját.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „tanúsítási díjak”: a tanúsítási tevékenységekért az Ügynökség által felszámított és a kérelmezők által fizetendő összegek;
b) „szolgáltatási díjak”: az Ügynökség által a tanúsítási tevékenységeken kívül nyújtott szolgáltatásokért az Ügynökség által felszámított és a kérelmezők, illetve - fellebbezés esetén - a fellebbezést benyújtó természetes vagy jogi személyek által fizetendő összegek;
c) „tanúsítási tevékenység”: a bizonyítványoknak a 216/2008/EK rendelet és annak végrehajtási szabályai szerinti kiállítása, megújítása és módosítása céljából az Ügynökség által közvetlenül vagy közvetve elvégzett valamennyi tevékenység;
d) „szolgáltatás”: az Ügynökség által a tanúsítási tevékenységeken kívül végzett valamennyi szolgáltatás, köztük a szállítási szolgáltatások;
e) „kérelmező”: minden olyan természetes vagy jogi személy, aki/amely az Ügynökségtől tanúsítási tevékenység vagy valamilyen szolgáltatás nyújtását kérelmezi.
3. cikk
A tanúsítási és szolgáltatási díjak meghatározása
(1) A tanúsítási és szolgáltatási díjakat az Ügynökség kizárólag e rendelettel összhangban igényelheti és számíthatja fel.
(2) A tagállamok a tanúsítási tevékenységekért akkor sem számíthatnak fel díjakat, ha az Ügynökség megbízásából ők végzik a tanúsítási tevékenységeket. Az Ügynökség a tagállamoknak megtéríti a megbízásából általuk végzett tanúsítási tevékenységeket.
(3) A tanúsítási és szolgáltatási díjakat euróban kell kifejezni és felszámítani.
(4) A melléklet I. és II. részében említett összegeket a melléklet IV. részében meghatározott módszerrel összhangban az inflációs rátával évente ki kell igazítani.
(5) A mellékletben említett tanúsítási díjaktól eltérve, az Unió és harmadik országok közötti kétoldalú megállapodások keretében végzett tanúsítási tevékenységekért felszámított díjakra az adott kétoldalú megállapodásban meghatározott konkrét rendelkezések vonatkozhatnak.
4. cikk
A tanúsítási és szolgáltatási díjak megfizetése
(1) Az Ügynökség meghatározza a tanúsítási és szolgáltatási díjakra vonatkozó fizetési feltételeket, és ezen belül azt, hogy az Ügynökség milyen feltételek mellett számítja fel a tanúsítási tevékenységek és a szolgáltatások után járó díjakat. E feltételeket az Ügynökség saját weboldalán közzéteszi.
(2) A kérelmező a teljes esedékes összeget - ezen belül a fizetéshez kapcsolódó esetleges banki költségeket - a számla kézhezvételétől számított 30 naptári napon belül befizeti.
(3) Amennyiben egy befizetés a (2) bekezdésben említett határidőre nem érkezik be az Ügynökséghez, ez utóbbi a késedelem minden egyes naptári napjára kamatot számíthat fel.
(4) Az alkalmazandó kamat mértékét úgy kell megállapítani, hogy az Európai Központi Bank által a tőke-refinanszírozási ügyletek esetén alkalmazott, az Európai Unió Hivatalos Lapja C sorozatában közzétett és az esedékesség napja szerinti hónap első naptári napján érvényes kamatot nyolc százalékponttal kell növelni.
(5) Ha az Ügynökség bizonyítékkal rendelkezik arról, hogy a kérelmező pénzügyi alkalmassága kockázatnak van kitéve, elutasíthatja a kérelmet, kivéve, ha a kérelmező bankgaranciát vagy biztosítéki letétet nyújt.
(6) Az Ügynökség elutasíthatja a kérelmet, ha a kérelmező nem tett eleget az Ügynökség által végzett tanúsítási tevékenységekkel vagy nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatos fizetési kötelezettségeinek, kivéve, ha a kérelmező rendezi a szóban forgó tanúsítási tevékenységekhez vagy nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódó tartozásait.
5. cikk
Utazási költségek
(1) Amennyiben egy a melléklet I. részében, illetve II. részének 1. pontjában említett tanúsítási tevékenységet vagy szolgáltatást részben vagy egészben a tagállamok területén kívül végeznek el, a kérelmezőnek az alábbiak szerint kell megfizetnie a kapcsolódó utazási költségeket:
(2) A II. rész 2. pontjában említett szolgáltatások esetében a kérelmezőnek - a szolgáltatás nyújtásának földrajzi helyétől függetlenül - az alábbiak szerint kell megfizetnie a kapcsolódó utazási költségeket:
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett képletekben szereplő betűk a következőket jelentik:
d
=
esedékes utazási költségek;
v
=
utazási költségek;
a
=
a szállás, az étkezések és a kiküldetés helyszínén belüli utazás költségeinek, illetve a felmerülő egyéb kiadásoknak a fedezésére szolgáló hivatalos bizottsági napidíj (5);
h1
=
az utazással töltött idő (a szakértők által utazással töltött órák száma, az út hosszával arányosan), amely a melléklet II. részének 1. pontjában szereplő óradíjban kerül számlázásra;
h2
=
az utazással töltött idő (a szakértők által utazással töltött órák száma, az út hosszával arányosan), amely a melléklet II. részének 2. pontjában szereplő óradíjban kerül számlázásra;
e
=
átlagos utazási költség a tagállamok területén belül, beleértve a tagállamok területén belül végrehajtott utazás átlagos költségét és átlagos utazási idejét, szorozva a melléklet II. részének 1. pontjában meghatározott óradíjjal. Az összegek évente felülvizsgálatra és indexálásra kerülnek.
6. cikk
A díjak becsült összege
(1) A kérelmező becslést kérhet a szolgáltatásért előreláthatólag fizetendő összegről.
(2) Ha a kérelmező becslést kér az előreláthatólag fizetendő összegről vagy kéri az összeg módosítását, akkor a tevékenységeket mindaddig fel kell függeszteni, ameddig az Ügynökség becslést nem ad az összegről és a kérelmező el nem fogadja azt.
(3) Ezt a becslést az Ügynökség módosítja, amennyiben a tevékenység az eredetileg tervezettnél egyszerűbbnek és gyorsabban elvégezhetőnek bizonyul, vagy ellenkezőleg, annak elvégzése összetettebb és hosszabb időt vesz igénybe, mint amit az Ügynökség ésszerűen előre láthatott.
II. FEJEZET
TANÚSÍTÁSI DÍJAK
7. cikk
A tanúsítási díjak megfizetésére vonatkozó általános rendelkezések
(1) A tanúsítási tevékenység elvégzésére kizárólag a tanúsítási díj teljes esedékes összegének megfizetése után kerülhet sor, kivéve, ha az Ügynökség a pénzügyi kockázatok alapos mérlegelését követően másképp dönt. Az Ügynökség a kérelem kézhezvételét követően, az éves időszak kezdetén, vagy a felügyeleti időszak kezdetén egy részletben is kiszámlázhatja a tanúsítási díjat.
(2) A kérelmező által egy adott tanúsítási tevékenységért fizetendő díj lehet:
a)
a melléklet I. részében meghatározott átalánydíj; vagy
b)
változó összegű díj.
(3) A (2) bekezdés b) pontjában említett változó összegű díj a ténylegesen ledolgozott órák számának és a melléklet II. részének 1. pontjában meghatározott óradíjnak a szorzataként állapítandó meg.
(4) Az Ügynökség által a 216/2008/EK rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban végzendő tanúsítási feladatokra vonatkozó jövőbeni rendeletek alkalmazásakor az Ügynökség a mellékletben felsoroltakon kívül egyéb tanúsítási tevékenységekért is felszámíthat a melléklet II. részének 1. pontja szerinti díjakat mindaddig, amíg az Ügynökség által felszámítandó adott díjra vonatkozó konkrét rendelkezések be nem épülnek e rendeletbe.
8. cikk
Fizetési időszakok
(1) A melléklet I. részének 1-4. táblázatában említett tanúsítási díjakat műveletenként és 12 havonta kell felszámítani. Az első 12 hónap elteltével a további díj minden egyes nap után a vonatkozó éves díj 1/365-öd része.
(2) A melléklet I. részének 5. táblázatában említett tanúsítási díjakat műveletenként kell felszámítani.
(3) A melléklet I. részének 6. táblázatában említett tanúsítási díjakat 12 havonta kell felszámítani.
(4) A melléklet I. részének 7-11. táblázatában említett szervezetekhez kapcsolódó tanúsítási díjakat az alábbiak szerint kell felszámítani:
a)
az engedélyezési díjakat műveletenként;
b)
a felügyeleti díjakat 12 havonta;
c)
a szervezetek felépítésében bekövetkező azon változások nyomán, amelyekről az Ügynökség értesítést kap, és amelyek befolyásolják az Ügynökség általi jóváhagyást, a fizetendő felügyeleti díjat újra lehet számítani: ebben az esetben az új díj a soron következő díjfizetési ciklustól alkalmazandó.
9. cikk
A kérelem elutasítása
(1) Amennyiben a tanúsítási tevékenységért fizetendő díj a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott időn belül nem kerül megfizetésre, és az Ügynökség konzultált a kérelmezővel, a kérelem elutasítható.
(2) Az alábbi esetekben a tanúsítási tevékenység Ügynökség általi megszakításának időpontjában az akkor esedékes utazási költséggel és minden más fizetendő összeggel együtt teljes egészében meg kell fizetni az óradíj-alapon számított, de legfeljebb az alkalmazandó átalánydíjnak megfelelő összegű esedékes díjat:
a)
ha az Ügynökség elutasítja a kérelmet; vagy
b)
ha az Ügynökség kénytelen megszüntetni a tanúsítási tevékenységet, mert a kérelmező:
i.
nem rendelkezik elegendő pénzeszközzel;
ii.
nem tartja be az alkalmazandó követelményeket; vagy
iii.
úgy dönt, hogy eláll kérelmétől vagy elhalasztja a projektet.
(3) Ha a kérelmező kérésére az Ügynökség folytatja a korábban megszakított tanúsítási tevékenységet, új tanúsítási díjat szab ki, a megszakított tevékenység után már befizetett tanúsítási díjtól függetlenül.
10. cikk
Bizonyítvány felfüggesztése vagy visszavonása
(1) Amennyiben a még fizetendő tanúsítási díj a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott időn belül nem kerül megfizetésre, és az Ügynökség konzultált a kérelmezővel, az érintett bizonyítvány kiállítását az Ügynökség megtagadhatja, vagy a vonatkozó bizonyítványt visszavonhatja.
(2) Ha az Ügynökség azért függeszti fel a bizonyítványt, mert az éves díj vagy a felügyeleti díj nem került befizetésre vagy a kérelmező nem tartotta be az alkalmazandó követelményeket, a vonatkozó díjfizetési időszak tovább folytatódik, és a kérelmezőt a felfüggesztés ideje alatt is díjfizetési kötelezettség terheli.
(3) Ha az Ügynökség a bizonyítványt visszavonja, az akkor esedékes minden más fizetendő összeggel együtt teljes egészében meg kell fizetni az adott tizenkét hónapos időszakra óradíj-alapon számított esedékes díjat, ami azonban nem haladhatja meg az alkalmazandó átalánydíjat.
11. cikk
Bizonyítványról való lemondás, illetve bizonyítvány átruházása
Amennyiben egy bizonyítvány tulajdonosa lemond az adott bizonyítványról, vagy azt másra ruházza át, a lemondás vagy átruházás hatálybalépésének időpontjában az akkor esedékes minden más fizetendő összeggel és utazási költséggel együtt teljes egészében meg kell fizetni az óradíj-alapon számított esedékes díjat, amely azonban nem haladhatja meg az alkalmazandó átalánydíjat.
12. cikk
Kivételes feltételekkel végzett tanúsítási tevékenységek
A kérelmező különleges kérésének teljesítésével járó kiadások fedezésére az Ügynökség rendkívüli díjemelést alkalmaz, amennyiben a szóban forgó kérés nyomán a tanúsítási tevékenység elvégzésére az alábbi kivételes feltételekkel kerül sor:
a)
olyan személyzeti kategóriákba tartozó szakemberek kirendelésével, akiket az Ügynökség szokásos eljárásai alapján nem rendelne ki, vagy
b)
olyan számú szakember kirendelésével, amely lehetővé teszi, hogy a tevékenység rövidebb időt vegyen igénybe, mint amennyi az Ügynökség szokásos eljárásai szerint szükséges volna.
III. FEJEZET
SZOLGÁLTATÁSI DÍJAK
13. cikk
Szolgáltatási díjak
(1) A melléklet II. részének 1. pontjában felsorolt szolgáltatásokért az Ügynökség által felszámítható díjak összegének a szolgáltatásnyújtás valós költségével kell megegyeznie. Ennek érdekében az Ügynökség által a szolgáltatás nyújtására fordított időt a melléklet II. részében meghatározott óradíjak alapján kell kiszámlázni.
(2) A melléklet II. részének 1. pontjában felsoroltakon kívüli szolgáltatásokért az Ügynökség által felszámítható díjak összegének a szolgáltatásnyújtás valós költségével kell megegyeznie. Ennek érdekében az Ügynökség által a szolgáltatás nyújtására fordított időt a melléklet II. részének 2. pontjában meghatározott óradíjak alapján kell kiszámlázni.
(3) Azokat a költségeket, amelyek különleges szolgáltatások nyújtása során merülnek fel, és amelyeket óradíjban nem lehet megfelelő módon meghatározni és számlázni, belső adminisztratív eljárások alapján kell számlázni.
14. cikk
A szolgáltatási díjak felszámításának időpontja
A szolgáltatási díjakat a szolgáltatásnyújtás előtt kell felszámítani, kivéve, ha az Ügynökség a pénzügyi kockázatok alapos mérlegelését követően másképp dönt.
IV. FEJEZET
JOGORVOSLAT
15. cikk
A fellebbezések elbírálása
(1) A 216/2008/EK rendelet 44. cikkével összhangban benyújtott fellebbezések elbírálásáért az Ügynökség szolgáltatási díjat számít fel. A szolgáltatási díjakat a melléklet III. részében meghatározott módszerrel összhangban kell kiszámítani. A fellebbezés kizárólag az után tekinthető alaki szempontból elfogadhatónak, hogy a fellebbezési díj a (3) bekezdésben említett időpontig befizetésre került.
(2) A fellebbezést benyújtó jogi személy köteles az adott szervezet arra jogosult tisztviselője által aláírt igazolást is benyújtani az Ügynökségnek a fellebbező pénzügyi forgalmáról. Ezt az igazolást a fellebbezéssel egy időben kell benyújtani.
(3) A fellebbezési díjat az Ügynökség által meghatározott eljárás szerint attól számítva 60 naptári napon belül kell befizetni, hogy a fellebbezést az Ügynökséghez benyújtották.
(4) Amennyiben a fellebbezési eljárás végén a kérelmező számára kedvező döntés születik, az Ügynökség a befizetett fellebbezési díjat visszafizeti.
V. FEJEZET
AZ ÜGYNÖKSÉG ELJÁRÁSAI
16. cikk
Általános rendelkezések
(1) Az Ügynökségnek bevételei és kiadásai között külön kell feltüntetnie a tanúsítási tevékenységekhez és a nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódókat.
A bevételek és kiadások első albekezdésben előírt szétválasztása érdekében:
a)
az Ügynökség által felszámított tanúsítási és szolgáltatási díjakat külön számlán kell vezetni, és számvitelileg elkülönítve kell kezelni;
b)
az Ügynökségnek bevételekre és kiadásokra bontott, analitikus könyvelést kell készítenie és vezetnie.
(2) A tanúsítási és szolgáltatási díjakról minden pénzügyi év kezdetén átfogó előzetes becslést kell végezni. E becslés alapjául az Ügynökség korábbi pénzügyi eredményei, becsült kiadásai és bevételei, valamint előzetes munkaterve szolgálnak.
(3) Ha egy pénzügyi év végén a tanúsítási díjakból származó teljes bevétel - amely a 216/2008/EK rendelet 64. cikkének (5) bekezdése értelmében célhoz kötött bevételnek számít - meghaladja a tanúsítási tevékenységek teljes költségét, a különbözetet az Ügynökség költségvetési rendelete 19. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban tanúsítási tevékenységek finanszírozására kell fordítani.
17. cikk
Értékelés és felülvizsgálat
(1) Az Ügynökség a díjak mértékének meghatározásához alapul szolgáló tényezőkről évente tájékoztatja a Bizottságot, saját igazgatóságát, valamint az érdekelt felekből álló, a 216/2008/EK rendelet 33. cikkének (4) bekezdésével létrehozott tanácsadó szervet. Ez a tájékoztatás elsősorban az előző és a következő évekre vonatkozó költséglebontás bemutatásából áll.
(2) Annak érdekében, hogy az Ügynökség várható bevételeinek és kiadásainak alapjául szolgáló feltételezésekre vonatkozóan ismertté váló lényeges információk kellő mértékben tükröződjenek az Ügynökség által felszámított tanúsítási és szolgáltatási díjakban, e rendelet mellékletét az Ügynökség rendszeres időközönként felülvizsgálja.
E rendelet szükség esetén a hatálybalépését követően legkésőbb öt évvel felülvizsgálható. E rendelet szükség esetén az Ügynökség bevételeinek és kapcsolódó költségeinek figyelembevétele céljából is felülvizsgálható.
(3) A mellékletben említett összegek bárminemű módosítása előtt az Ügynökség konzultál az érdekelt felekből álló, az (1) bekezdésben említett tanácsadó szervvel. E konzultáció során az Ügynökség kifejti, hogy miért javasolja az adott módosítást.
VI. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
18. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 593/2007/EK rendelet hatályát veszti.
19. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Ezt a rendelet az alábbiak szerint kell alkalmazni:
a)
a melléklet I. és II. részében szereplő kérelmezési díjakat az e rendelet hatálybalépését követően benyújtott összes kérelemre alkalmazni kell;
b)
a melléklet I. részének 1-4. és 6-12. táblázatában szereplő éves és felügyeleti díjakat minden folyamatban lévő tanúsítási tevékenységre alkalmazni kell, az e rendelet hatálybalépését követően esedékes első éves részlettől kezdve;
c)
a melléklet II. részében szereplő óradíjakat e rendelet hatálybalépésétől kezdődően az összes folyamatban lévő, óradíjban számlázandó tevékenységre alkalmazni kell;
d)
a 3. cikk (4) bekezdésében említett indexálásra e rendelet hatálybalépését követően minden év január 1-jén kerül sor, első alkalommal 2015 januárjában.
(2) A 18. cikk sérelme nélkül, minden olyan tanúsítási és szolgáltatási díjra, amely a 20. cikkel összhangban nem tartozik e rendelet alkalmazási körébe, továbbra is a 488/2005/EK (6) és az 593/2007/EK bizottsági rendeletet kell alkalmazni.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hónap első napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 27-én.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 370/2014 DELLA COMMISSIONE
del 10 aprile 2014
recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di taluni ortofrutticoli
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1),
visto il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 della Commissione, del 7 giugno 2011, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio nei settori degli ortofrutticoli freschi e degli ortofrutticoli trasformati (2), in particolare l'articolo 136, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali dell'Uruguay round, i criteri per la fissazione da parte della Commissione dei valori forfettari all'importazione dai paesi terzi, per i prodotti e i periodi indicati nell'allegato XVI, parte A, del medesimo regolamento.
(2)
Il valore forfettario all'importazione è calcolato ciascun giorno feriale, in conformità dell'articolo 136, paragrafo 1, del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011, tenendo conto di dati giornalieri variabili. Pertanto il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
I valori forfettari all'importazione di cui all'articolo 136 del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 sono quelli fissati nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 10 aprile 2014


Input:
NÕUKOGU OTSUS,
8. oktoober 2014,
Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahelise säästva kalanduse partnerluslepingu ja selle rakendamisprotokolli Euroopa Liidu nimel allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta
(2014/733/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõikega 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liit ja Senegali Vabariik on pidanud läbirääkimisi säästva kalanduse partnerluslepingu (edaspidi „leping”) ja selle rakendamisprotokolli (edaspidi „protokoll”) üle, millega nähakse ette liidu laevade kalapüügivõimalused Senegali Vabariigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni all olevates vetes.
(2)
Nende läbirääkimiste tulemusena parafeeriti leping ja protokoll 25. aprillil 2014.
(3)
Lepinguga tunnistatakse kehtetuks Senegali Vabariigi valitsuse ja Euroopa Majandusühenduse vaheline Senegali rannikuvetes kalastamise varasem kokkulepe, (1) mis jõustus 1. juunil 1981.
(4)
Lepingu artikliga 17 ja protokolli artikliga 12 on vastavalt ette nähtud kohaldada neid ajutiselt alates nende allkirjastamise kuupäevast.
(5)
Leping ja protokoll tuleks allkirjastada.
(6)
Selleks et liidu laevad saaksid kalapüüki jätkata, tuleks lepingut ja protokolli kohaldada ajutiselt, kuni nende sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Käesolevaga antakse luba allkirjastada liidu nimel Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vaheline säästva kalanduse partnerlusleping ja selle rakendamisprotokoll, eeldusel et kõnealune leping ja protokoll sõlmitakse.
Lepingu ja protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.
Artikkel 2
Nõukogu eesistujal on õigus määrata isik(ud), kes on volitatud lepingule ja protokollile liidu nimel alla kirjutama.
Artikkel 3
Lepingut kohaldatakse kooskõlas selle artikliga 17 ajutiselt alates lepingu allkirjastamise kuupäevast (2) kuni selle sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.
Artikkel 4
Protokolli kohaldatakse kooskõlas protokolli artikliga 12 ajutiselt alates selle allkirjastamise kuupäevast (3) kuni selle sõlmimiseks vajalike menetluste lõpuleviimiseni.
Artikkel 5
Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Luxembourg, 8. oktoober 2014


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 440/2014
af 29. april 2014
om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.
(2)
Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2014.


Input:
DECYZJA RADY
z dnia 13 listopada 2012 r.
w sprawie zawarcia Umowy między Unią Europejską a Nową Zelandią zmieniającej Umowę w sprawie wzajemnego uznawania w odniesieniu do oceny zgodności między Wspólnotą Europejską a Nową Zelandią
(2012/828/UE)
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 207 ust. 4 akapit pierwszy w związku z jego art. 218 ust. 6 lit. a) ppkt (v),
uwzględniając wniosek Komisji Europejskiej,
uwzględniając zgodę Parlamentu Europejskiego,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Umowa w sprawie wzajemnego uznawania w odniesieniu do oceny zgodności między Wspólnotą Europejską a Nową Zelandią (1) weszła w życie w dniu 1 stycznia 1999 r. (2).
(2)
Zgodnie z decyzją Rady 2011/464/UE (3) Umowa między Unią Europejską a Nową Zelandią zmieniająca Umowę w sprawie wzajemnego uznawania w odniesieniu do oceny zgodności między Wspólnotą Europejską a Nową Zelandią (zwana dalej „Umową”) została podpisana przez Komisję w dniu 23 lutego 2012 r., z zastrzeżeniem jej zawarcia.
(3)
W wyniku wejścia w życie Traktatu z Lizbony dnia 1 grudnia 2009 r., Unia Europejska zastąpiła Wspólnotę Europejską i jest jej następcą prawnym.
(4)
Należy zawrzeć Umowę,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
Niniejszym zatwierdza się w imieniu Unii Umowę między Unią Europejską a Nową Zelandią zmieniającą Umowę w sprawie wzajemnego uznawania w odniesieniu do oceny zgodności między Wspólnotą Europejską a Nową Zelandią (zwana dalej „Umową”).
Tekst Umowy dołączony jest do niniejszej decyzji.
Artykuł 2
Przewodniczący Rady wyznacza osobę uprawnioną do przesłania w imieniu Unii Europejskiej not dyplomatycznych przewidzianych w art. 2 Umowy, w celu wyrażenia zgody Unii na to, aby Umowa stała się dla niej wiążąca (4).
Artykuł 3
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej przyjęcia.
Sporządzono w Brukseli dnia 13 listopada 2012 r.


Input:
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 25 novembre 2014
relativa alla pubblicazione delle informazioni riguardanti le riunioni tra i membri della Commissione e le organizzazioni o i liberi professionisti
(2014/839/UE, Euratom)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sull'Unione europea,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea, in particolare l'articolo 249,
visto il trattato che istituisce la Comunità europea dell'energia atomica, in particolare l'articolo 106 bis,
considerando quanto segue:
(1)
Ai sensi dell'articolo 11, paragrafi 1 e 2, del trattato sull'Unione europea (TUE), le istituzioni sono tenute a dare ai cittadini e alle associazioni rappresentative, attraverso gli opportuni canali, la possibilità di far conoscere e di scambiare pubblicamente le loro opinioni in tutti i settori di azione dell'Unione. Devono altresì mantenere un dialogo aperto, trasparente e regolare con le associazioni rappresentative e la società civile. Inoltre, a norma dell'articolo 2 del protocollo n. 2 sull'applicazione dei principi di sussidiarietà e di proporzionalità e dell'articolo 11, paragrafo 3, del TUE, la Commissione è tenuta ad effettuare ampie consultazioni prima di proporre un atto legislativo.
(2)
A tal fine, i membri della Commissione e i membri dei loro gabinetti incontrano periodicamente le organizzazioni o i liberi professionisti per conoscere le difficoltà cui sono confrontati e le loro opinioni sulle politiche e sulla legislazione dell'Unione.
(3)
A norma dell'articolo 10, paragrafo 3, del TUE, al fine di facilitare la partecipazione dei cittadini europei alla vita democratica dell'Unione e garantire che le decisioni siano prese nel modo più trasparente possibile, è importante che i cittadini possano conoscere i contatti che i membri della Commissione e i membri dei loro gabinetti hanno con le organizzazioni o i liberi professionisti.
(4)
I cittadini hanno già il diritto di accesso ai documenti delle istituzioni in forza del regolamento (CE) n. 1049/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (1). La presente decisione non riguarda l'accesso ai documenti né l'applicazione del regolamento (CE) n. 1049/2001.
(5)
In linea con gli orientamenti politici del 15 luglio 2014 elaborati dal presidente della Commissione, quest'ultima si impegna a migliorare la trasparenza nei contatti con i portatori d'interessi e i lobbisti.
(6)
Mentre non sono necessarie ulteriori misure per quanto riguarda la partecipazione dei membri della Commissione e dei membri dei loro gabinetti ad eventi pubblici, essendo tali informazioni già di dominio pubblico, la pubblicazione delle informazioni relative alle riunioni con le organizzazioni o i liberi professionisti migliora la trasparenza dell'azione della Commissione.
(7)
È pertanto opportuno che membri della Commissione rendano pubbliche le informazioni sulle riunioni che essi stessi o i membri dei loro gabinetti tengono con le organizzazioni o i liberi professionisti riguardo a questioni relative al processo decisionale dell'Unione e all'attuazione delle sue politiche.
(8)
Le riunioni con i rappresentanti delle altre istituzioni od organi dell'Unione nell'ambito delle normali relazioni interistituzionali non rientrano nel campo di applicazione della presente decisione. Le riunioni con i rappresentanti delle autorità pubbliche degli Stati membri esulano dall'applicazione della presente decisione, giacché tali autorità perseguono l'interesse generale e contribuiscono ai lavori della Commissione conformemente al principio di leale cooperazione. Al fine di tutelare le relazioni internazionali dell'Unione, le riunioni con i rappresentanti delle autorità pubbliche di paesi terzi e delle organizzazioni internazionali non rientrano nel campo di applicazione della presente decisione. La presente decisione non si applica alle riunioni cui l'Alto rappresentante per gli affari esteri e la politica di sicurezza/vicepresidente della Commissione partecipa in veste di Alto rappresentante.
(9)
Al fine di rispettare la natura specifica del dialogo con le parti sociali previsto all'articolo 154 del trattato sul funzionamento dell'Unione europea (TFUE) e del dialogo con le chiese e le organizzazioni filosofiche e non confessionali di cui all'articolo 17, paragrafo 3, del TFUE, è opportuno che le riunioni svolte in tali contesti siano escluse dal campo di applicazione della presente decisione.
(10)
In considerazione del ruolo specifico riconosciuto dall'articolo 10, paragrafo 4, del TUE ai partiti politici e tenuto conto che ai sensi dell'accordo interistituzionale tra il Parlamento europeo e la Commissione europea, del 16 aprile 2014, sul registro per la trasparenza delle organizzazioni e dei liberi professionisti che svolgono attività di concorso all'elaborazione e attuazione delle politiche dell'Unione europea (2) il registro non si applica ai partiti politici è opportuno che anche le riunioni con i rappresentanti dei partiti politici siano escluse dal campo di applicazione della presente decisione.
(11)
È opportuno omettere la pubblicazione delle informazioni sulle riunioni in determinati casi specifici, nei quali essa può arrecare pregiudizio alla tutela della vita, dell'integrità e della vita privata dell'individuo, della politica finanziaria, monetaria o economica dell'Unione, della stabilità del mercato, delle informazioni commerciali riservate, del corretto svolgimento di procedure giurisdizionali o di attività ispettive, di indagine e di revisione contabile o di altre procedure amministrative, o alla tutela di qualunque altro interesse pubblico importante riconosciuto a livello dell'Unione.
(12)
Ai sensi dell'articolo 5, lettera a), del regolamento (CE) n. 45/2001 del Parlamento europeo e del Consiglio (3), i nomi dei membri della Commissione e dei membri dei gabinetti che partecipano alle riunioni con le organizzazioni o i liberi professionisti possono essere resi pubblici; gli altri individui devono aver manifestato il proprio consenso in maniera inequivocabile.
(13)
La presente decisione non pregiudica gli obblighi o impegni di maggior trasparenza derivanti dalla legislazione dell'Unione o da accordi internazionali conclusi dall'Unione,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
1. I membri della Commissione rendono pubbliche le informazioni riguardanti tutte le riunioni che essi stessi e i membri dei loro gabinetti tengono con le organizzazioni o i liberi professionisti su questioni riguardanti l'elaborazione e l'attuazione delle politiche dell'Unione, conformemente alle disposizioni della presente decisione.
2. Le informazioni da rendere pubbliche sono: la data della riunione, la sua sede, il nome del membro della Commissione e/o del membro del gabinetto, il nome dell'organizzazione o del libero professionista e l'oggetto della riunione.
Articolo 2
Ai fini della presente decisione si intende per:
a) «riunione»: l'incontro bilaterale organizzato su iniziativa di un'organizzazione o di un libero professionista oppure di un membro della Commissione e/o un membro del suo gabinetto per discutere una questione riguardante l'elaborazione e l'attuazione delle politiche dell'Unione. Gli incontri che hanno luogo nel contesto di procedure amministrative istituite dai trattati o da atti dell'Unione, gli incontri di natura meramente privata o sociale e gli incontri casuali esulano da tale nozione;
b) «organizzazione o libero professionista»: qualunque organizzazione o persona fisica, indipendentemente dal suo stato giuridico, che svolga attività intese a influenzare direttamente o indirettamente la elaborazione o l'attuazione delle politiche e il processo decisionale delle istituzioni dell'Unione, indipendentemente dal luogo in cui tali attività sono effettuate e dal canale o mezzo di comunicazione utilizzato.
Tale nozione non comprende i rappresentanti delle altre istituzioni o organi dell'Unione, i rappresentanti delle autorità nazionali, regionali e locali degli Stati membri o dei paesi terzi e i rappresentanti delle organizzazioni internazionali. Essa tuttavia include qualunque associazione o rete istituita per rappresentare collettivamente regioni o altre autorità pubbliche subnazionali.
Articolo 3
1. La presente decisione non si applica alle riunioni che si tengono con le parti sociali a livello dell'Unione nell'ambito del dialogo politico né a quelle che si svolgono nell'ambito del dialogo con le chiese, le associazioni o comunità religiose e le organizzazioni filosofiche e non confessionali.
2. La presente decisione non si applica alle riunioni con i rappresentanti dei partiti politici.
Articolo 4
1. Le informazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 2, sono pubblicate in formato standard sul sito Internet dei membri della Commissione entro due settimane dalla riunione.
2. La pubblicazione delle informazioni può essere omessa qualora rischi di arrecare pregiudizio alla tutela di uno degli interessi di cui all'articolo 4, paragrafi 1, 2 e 3, del regolamento (CE) n. 1049/2001, in particolare la vita, l'integrità e la vita privata di un individuo, la politica finanziaria, monetaria o economica dell'Unione, la stabilità del mercato, le informazioni commerciali riservate, il corretto svolgimento di procedure giurisdizionali o di attività ispettive, di indagine e di revisione contabile o di altre procedure amministrative, o alla tutela di qualunque altro interesse pubblico importante riconosciuto a livello dell'Unione.
Articolo 5
I nomi degli individui (che agiscono a nome di organizzazioni o liberi professionisti) o dei funzionari della Commissione (diversi dai membri del gabinetto) che partecipano alle riunioni non sono resi pubblici, a meno che tali presone abbiano manifestato il proprio consenso in maniera inequivocabile.
Articolo 6
Le organizzazioni e i liberi professionisti sono informati del fatto che le informazioni di cui all'articolo 1, paragrafo 2, saranno rese pubbliche.
Articolo 7
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Essa si applica a decorrere dal 1o dicembre 2014.
Fatto a Strasburgo, il 25 novembre 2014


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 862/2013
af 5. september 2013
om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Casatella Trevigiana (BOB))
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1151/2012 trådte i kraft den 3. januar 2013. Den ophæver og erstatter Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2).
(2)
Kommissionen har i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 behandlet Italiens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse »Casatella Trevigiana«, der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 487/2008 (3).
(3)
Eftersom den pågældende ændring ikke er af mindre omfang, har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006 offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende (4). Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør ændringen godkendes -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Den ændring af varespecifikationen, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen i bilaget til denne forordning, godkendes.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. september 2013.


Input:
DECYZJA RADY
z dnia 14 kwietnia 2014 r.
w sprawie podpisania, w imieniu Unii Europejskiej i jej państw członkowskich, i tymczasowego stosowania Protokołu do Układu o stabilizacji i stowarzyszeniu między Wspólnotami Europejskimi i ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Serbii, z drugiej strony, w celu uwzględnienia przystąpienia Republiki Chorwacji do Unii Europejskiej
(2014/517/UE)
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 217 w związku z art. 218 ust. 5 oraz art. 218 ust. 8 akapit drugi,
uwzględniając Akt przystąpienia Chorwacji, w szczególności jego art. 6 ust. 2 akapit drugi,
uwzględniając wniosek Komisji Europejskiej,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Dnia 24 września 2012 r. Rada upoważniła Komisję do rozpoczęcia, w imieniu Unii i jej państw członkowskich oraz Republiki Chorwacji, negocjacji z Republiką Serbii w sprawie zawarcia Protokołu do Układu o stabilizacji i stowarzyszeniu między Wspólnotami Europejskimi i ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Serbii, z drugiej strony, w celu uwzględnienia przystąpienia Republiki Chorwacji do Unii Europejskiej (zwanego dalej „Protokołem”).
(2)
Negocjacje te zostały pomyślnie zakończone i Protokół został parafowany dnia 10 grudnia 2013 r.
(3)
Protokół powinien zostać podpisany w imieniu Unii i jej państw członkowskich, z zastrzeżeniem jego zawarcia w późniejszym terminie.
(4)
Zawarcie Protokołu podlega odrębnej procedurze w odniesieniu do kwestii należących do kompetencji Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej.
(5)
Protokół powinien być tymczasowo stosowany do czasu zakończenia procedur niezbędnych do jego zawarcia,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
Niniejszym upoważnia się do podpisania w imieniu Unii i jej państw członkowskich Protokołu do Układu o stabilizacji i stowarzyszeniu między Wspólnotami Europejskimi i ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Republiką Serbii, z drugiej strony, w celu uwzględnienia przystąpienia Republiki Chorwacji do Unii Europejskiej, z zastrzeżeniem zawarcia tego Protokołu.
Tekst Protokołu dołącza się do niniejszej decyzji.
Artykuł 2
Przewodniczący Rady zostaje niniejszym upoważniony do wyznaczenia osoby lub osób umocowanych do podpisania Protokołu w imieniu Unii i jej państw członkowskich.
Artykuł 3
Do czasu zakończenia procedur niezbędnych do zawarcia Protokołu stosuje się go tymczasowo, zgodnie z jego art. 14, począwszy od pierwszego dnia drugiego miesiąca następującego po dacie jego podpisania.
Artykuł 4
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej przyjęcia.
Sporządzono w Luksemburgu dnia 14 kwietnia 2014 r.


Input:
DECISÃO (UE) 2015/471 DO PARLAMENTO EUROPEU E DO CONSELHO
de 11 de março de 2015
relativa à mobilização do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização (candidatura EGF/2014/011 BE/Caterpillar, da Bélgica)
O PARLAMENTO EUROPEU E O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1309/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de dezembro de 2013, relativo ao Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização (2014-2020), que revoga o Regulamento (CE) n.o 1927/2006 (1), nomeadamente o artigo 15.o, n.o 4,
Tendo em conta o Acordo Interinstitucional de 2 de dezembro de 2013 entre o Parlamento Europeu, o Conselho e a Comissão sobre a disciplina orçamental, a cooperação em matéria orçamental e a boa gestão financeira (2), nomeadamente o ponto 13,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
O Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização (FEG) foi criado para prestar apoio a trabalhadores despedidos e a trabalhadores por conta própria cuja atividade cessou em resultado de importantes mudanças estruturais nos padrões do comércio mundial devido à globalização, em resultado da continuação da crise financeira e económica mundial a que faz referência o Regulamento (CE) n.o 546/2009 (3), ou em resultado de uma nova crise económica e financeira mundial, para os ajudar a reintegrarem-se no mercado de trabalho.
(2)
O artigo 12.o do Regulamento (UE, Euratom) n.o 1311/2013 (4) permite a mobilização do FEG dentro de um montante máximo anual de 150 milhões de euros (a preços de 2011).
(3)
Em 22 de julho de 2014, a Bélgica apresentou uma candidatura de mobilização do FEG relativamente a despedimentos verificados na empresa Caterpillar Belgium S. A., na Bélgica, tendo-a complementado com informações adicionais em conformidade com o artigo 8.o, n.o 3, do Regulamento (UE) n.o 1309/2013. Esta candidatura respeita os requisitos para a determinação das contribuições financeiras do FEG, previstos no artigo 13.o do Regulamento (UE) n.o 1309/2013.
(4)
O FEG deverá, por conseguinte, ser mobilizado a fim de conceder uma contribuição financeira de 1 222 854 euros em resposta à candidatura apresentada pela Bélgica,
ADOTARAM A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
No quadro do orçamento geral da União Europeia para o exercício de 2015, é mobilizada uma quantia de 1 222 854 euros em dotações de autorização e de pagamento ao abrigo do Fundo Europeu de Ajustamento à Globalização.
Artigo 2.o
A presente decisão é publicada no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Estrasburgo, em 11 de março de 2015.