Input:
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 599/2014
av den 16 april 2014
om ändring av rådets förordning (EG) nr 428/2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1)
Enligt rådets förordning (EG) nr 428/2009 (2) krävs att produkter med dubbla användningsområden omfattas av effektiv kontroll när de exporteras från eller transiteras genom unionen, eller levereras till ett tredjeland som ett resultat av förmedlingstjänster som tillhandahålls av en förmedlare bosatt eller etablerad i unionen.
(2)
För att medlemsstaterna och unionen ska kunna fullgöra sina internationella åtaganden fastställs i bilaga I till förordning (EG) nr 428/2009 en gemensam förteckning över produkter med dubbla användningsområden som omfattas av kontroller i unionen. Beslut om produkter som är föremål för kontroll fattas inom ramen för Australiengruppen, systemet för kontroll av missilteknologi, Nuclear Suppliers Group, dvs. den grupp länder som levererar kärnmaterial, Wassenaar-arrangemanget och konventionen om kemiska vapen.
(3)
Enligt förordning (EG) nr 428/2009 ska förteckningen över produkter med dubbla användningsområden som anges bilaga I till den förordningen uppdateras i enlighet med de relevanta skyldigheter och åtaganden samt ändringar av dessa som medlemsstaterna har godtagit i egenskap av medlemmar i de internationella icke-spridningssystemen och överenskommelserna om exportkontroll, eller genom ratificering av relevanta internationella fördrag.
(4)
Förteckningen över produkter med dubbla användningsområden som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 428/2009 behöver uppdateras regelbundet för att säkerställa full överensstämmelse med internationella säkerhetsförpliktelser, garantera öppenhet och upprätthålla exportörernas konkurrenskraft. Förseningar när det gäller att uppdatera den förteckningen över produkter med dubbla användningsområden kan ha negativa effekter på säkerheten och de internationella ansträngningarna för icke-spridning samt på unionsexportörernas utövande av ekonomisk verksamhet. Ändringarnas tekniska art och det faktum att de ändringarna ska överensstämma med beslut fattade inom ramen för de internationella exportkontrollsystemen innebär att ett påskyndat förfarande bör användas för att ge de nödvändiga uppdateringarna i kraft i unionen.
(5)
Genom förordning (EG) nr 428/2009 införs unionens generella exporttillstånd som en av de fyra typer av exporttillstånd som finns att tillgå enligt den förordningen. Unionens generella exporttillstånd gör det möjligt för exportörer som är etablerade inom unionen att exportera vissa angivna produkter till vissa angivna destinationer i enlighet med villkoren i dessa tillstånd.
(6)
Bilaga II till förordning (EG) nr 428/2009 anger de av unionens generella exporttillstånd som för närvarande gäller i unionen. Utifrån beskaffenheten hos unionens generella exporttillstånd kan det finnas ett behov av att ta bort vissa destinationer från tillämpningsområdet för dessa tillstånd, särskilt om förändrade omständigheter visar att tillstånd för förenklade exporttransaktioner inte längre bör ges genom ett av unionens generella exporttillstånd för en viss destination. Ett sådant borttagande av en destination från tillämpningsområdet för ett av unionens generella exporttillstånd bör inte hindra en exportör från att ansöka om en annan typ av exporttillstånd enligt de relevanta bestämmelserna i förordning (EG) nr 428/2009.
(7)
I syfte att säkerställa regelbundna uppdateringar i rätt tid av den gemensamma förteckningen över produkter med dubbla användningsområden i överensstämmelse med de skyldigheter och åtaganden som medlemsstaterna har inom ramen för de internationella exportkontrollsystemen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på ändring av bilaga I till förordning (EG) nr 428/2009 inom tillämpningsområdet för artikel 15 i den förordningen. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå.
(8)
I syfte att möjliggöra en snabb reaktion från unionen på ändrade förhållanden när det gäller bedömningen av känsligheten i export inom ramen för unionens generella exporttillstånd, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på ändring av bilaga II till förordning (EG) nr 428/2009 rörande borttagandet av destinationer från tillämpningsområdet för unionens generella exporttillstånd. Med tanke på att sådana ändringar endast bör göras till följd av en bedömning om ökad risk för den aktuella exporten och att den fortsatta användningen av unionens generella exporttillstånd för denna export skulle kunna få en omedelbar negativ effekt på säkerheten i unionen och dess medlemsstater, får ett skyndsamt förfarande användas av kommissionen.
(9)
När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.
(10)
Förordning (EG) nr 428/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 428/2009 ska ändras på följande sätt:
1.
I artikel 9.1 ska följande stycken läggas till:
”För att säkerställa att enbart transaktioner med låg risk omfattas av de unionens generella exporttillstånd som anges i bilagorna IIa-IIf ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23a med avseende på att ta bort destinationer från tillämpningsområdet för dessa unionens generella exporttillstånd, om destinationerna blir föremål för sådana vapenembargon som avses i artikel 4.2.
När, i fråga om sådana vapenembargon, tvingande skäl till skyndsamhet kräver borttagande av särskilda destinationer från tillämpningsområdet för ett av unionens generella exporttillstånd, ska det förfarande som föreskrivs i artikel 23b tillämpas på delegerade akter som antas enligt denna punkt.”
2.
I artikel 15 ska följande punkt läggas till:
”3. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23a med avseende på uppdatering av förteckningen över produkter med dubbla användningsområden i bilaga I. Uppdateringen av bilaga I ska utföras inom de ramar som anges i punkt 1 i den här artikeln. Om uppdateringen av bilaga I gäller produkter med dubbla användningsområden som också förtecknas i bilagorna IIa-IIg eller IV ska dessa bilagor ändras i enlighet därmed.”
3.
Följande artiklar ska införas:
”Artikel 23a
1. Befogenheten att anta delegerade akter ska ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 9.1 och 15.3 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 2 juli 2014. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av femårsperioden. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 9.1 och 15.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det har offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 9.1 och 15.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 23b
1. Delegerade akter som antas enligt denna artikel ska träda i kraft utan dröjsmål och ska tillämpas så länge ingen invändning görs i enlighet med punkt 2. Delgivningen av en delegerad akt till Europaparlamentet och rådet ska innehålla en motivering till varför det skyndsamma förfarandet tillämpas.
2. Såväl Europaparlamentet som rådet får invända mot en delegerad akt i enlighet med det förfarande som avses i artikel 23a.5. I ett sådant fall ska kommissionen upphäva akten utan dröjsmål efter det att Europaparlamentet eller rådet har delgett den sitt beslut om invändning.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 16 april 2014.


Input:
DECISIONE DI ESECUZIONE DEL CONSIGLIO
dell'11 febbraio 2014
che attua il regolamento (UE) n. 1024/2013, che attribuisce alla Banca centrale europea compiti specifici in merito alle politiche in materia di vigilanza prudenziale degli enti creditizi
(2014/77/UE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 291, paragrafo 2,
visto il regolamento (UE) n. 1024/2013 del Consiglio, del 15 ottobre 2013, che attribuisce alla Banca centrale europea compiti specifici in merito alle politiche in materia di vigilanza prudenziale degli enti creditizi (1), in particolare l’articolo 26, paragrafo 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il 15 ottobre 2013 il Consiglio ha adottato il regolamento (UE) n. 1024/2013, che attribuisce alla Banca centrale europea compiti specifici in merito alle politiche in materia di vigilanza prudenziale degli enti creditizi.
(2)
Dovrebbe essere incaricato della pianificazione e dell’esecuzione dei compiti attribuiti alla BCE un organo interno composto di un presidente e un vicepresidente, quattro rappresentanti della BCE e un rappresentante dell’autorità nazionale competente di ciascuno Stato membro partecipante («consiglio di vigilanza»).
(3)
Il consiglio di vigilanza dovrebbe essere un organo essenziale nell’esecuzione dei compiti di vigilanza da parte della BCE, compiti di cui, sino ad ora, sono rimaste depositarie le autorità nazionali competenti. Per tale motivo, il 16 dicembre 2013 il Consiglio ha adottato una decisione di esecuzione al fine di nominare il presidente del consiglio di vigilanza (2). In base agli stessi motivi si dovrebbe conferire al Consiglio il potere di adottare una decisione di esecuzione al fine di nominare il vicepresidente del consiglio di vigilanza.
(4)
Il 22 gennaio 2014, conformemente all’articolo 26, paragrafo 3, del summenzionato regolamento, e dopo aver sentito il consiglio di vigilanza, la BCE ha presentato al Parlamento europeo, per approvazione, una proposta di nomina del vicepresidente del consiglio di vigilanza. Il 5 febbraio 2014 il Parlamento europeo ha approvato detta proposta.
(5)
In seguito, il 5 febbraio 2014, la BCE ha presentato al Consiglio una proposta di nomina del vicepresidente del consiglio di vigilanza,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Sabine LAUTENSCHLÄGER è nominata vicepresidente del consiglio di vigilanza della Banca centrale europea.
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, l'11 febbraio 2014


Input:
EUROOPA KESKPANGA OTSUS (EL) 2015/529,
21. jaanuar 2015,
millega muudetakse otsust EKP/2004/3 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Keskpanga dokumentidele (EKP/2015/1)
EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 12.3,
võttes arvesse 19. veebruari 2004. aasta otsust EKP/2004/2, millega võetakse vastu Euroopa Keskpanga kodukord, (1) eelkõige selle artiklit 23,
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõike 6 alusel võttis nõukogu vastu määruse (EL) nr 1024/2013, (2) millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga, eesmärgiga aidata kaasa krediidiasutuste turvalisusele ja usaldusväärsusele ning finantsturgude stabiilsusele liidus, võttes täiel määral ja kohusetundlikult arvesse siseturu ühtsust ja terviklikkust. Need eriülesanded on lisatud Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ülesandele aluslepingu artikli 127 lõike 5 alusel, mille kohaselt tuleb kaasa aidata krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvega ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud poliitika tõrgeteta teostamisele pädevate asutuste poolt.
(2)
Otsust EKP/2004/3 (3) muudeti otsusega EKP/2011/6, (4) et tagada avaliku huvi kaitse finantssüsteemi stabiilsuse osas liidus ja liikmesriikides seoses juurdepääsuga EKP dokumentidele, mis käsitlevad EKP tegevust ja poliitikat või EKP poolt vastu võetud või hoitud otsuseid finantsstabiilsuse valdkonnas, samuti dokumentidele, mis on seotud EKP poolt Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule osutatud toetusega.
(3)
Esimese põhjenduses osutatud eriülesande teostamisel koostab või hoiab EKP dokumente, mis on seotud krediidiasutuste finantsjärelevalvega. Need dokumendid on EKP dokumendid otsuse EKP/2004/3 tähenduses.
(4)
Tuleb tagada avaliku huvi kaitse liidu või liikmesriigi poliitika osas, mis on seotud krediidiasutuste finantsjärelevalvega, juurdepääsutaotluste kontekstis EKP dokumentidele. Samuti tuleb tagada avaliku huvi kaitse seoses järelevalvelise kontrolli eesmärgiga.
(5)
Kooskõlas otsusena EKP/2004/2 vastu võetud Euroopa Keskpanga kodukorra artikliga 23.1 on EKP otsuseid tegevate organite ja mis tahes muude nende poolt asutatud komiteede või rühmade, järelevalvenõukogu, selle juhtkomitee ja ajutise allstruktuuri menetlused konfidentsiaalsed, välja arvatud juhul, kui EKP nõukogu volitab EKP presidenti avalikustama arutelude tulemuse. Enne järelevalvenõukogu, selle juhtkomitee ja ajutise allstruktuuri menetlusega seotud otsuse tegemist konsulteerib president järelevalvenõukogu esimehega.
(6)
Kehtiv liidu õigus on asjakohane pädevate asutuste valduses oleva teabe avaldamise ja konfidentsiaalsuse osas krediidiasutuste finantsjärelevalve teostamisel, võttes eelkõige arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 (5) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL (6).
(7)
Muutused liikmesriikide majanduses ja finantsturgudel ning nende mõju EKP rahapoliitika teostamisele ja/või finantssüsteemi stabiilsusele liidus või liikmesriigis on suurendanud koostöövajadust EKP ja liikmesriikide asutuste vahel ning EKP ja Euroopa ja rahvusvaheliste institutsioonide või asutuste vahel. Ülioluliseks on osutunud EKP võime edastada Euroopa ja liikmesriikide asutustele asjakohaseid ja otsekoheseid sõnumeid, et täita oma volitust avaliku huvi teenimisel kõige tulemuslikumalt. Sellega võib kaasneda mitteametlike ja konfidentsiaalsete teadete vajadus, mida ei tohiks pärssida võimalik avaldamine.
(8)
Konkreetselt võib EKP-l esineda vajadus suhelda riiklike asutustega, liidu institutsioonidega, järelevalveasutustega ja haldusorganitega kolmandates riikides seoses järgmisega: a) EKPSi toetus liidu üldisele majanduspoliitikale aluslepingu artikli 127 lõike 1 alusel; b) EKPSi kaasabi krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste poliitika tõrgeteta teostamisel aluslepingu artikli 127 lõike 5 alusel ja c) ülesanded, mis on EKP-le antud määruse (EL) nr 1024/2013 alusel. Eelkõige määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 6 lõike 2 alusel on EKP ja riiklikud pädevad asutused kohustatud tegema heauskset koostööd ja vahetama teavet. EKP teeb EKPSi ülesannetes koostööd ka rahvusvahelisel tasandil. Selleks, et EKP saaks teha tulemuslikku koostööd, on oluline jätta vaba ruumi avatud ja konstruktiivsele mõtte- ja teabevahetusele nende asutuste, institutsioonide ja organite vahel. Seetõttu peaks EKP-l olema õigus kaitsta dokumente, mida vahetatakse osana koostööst riikide keskpankadega, riiklike pädevate asutustega, riiklike määratud asutustega ja muude asjaomaste asutustega.
(9)
Lisaks sellele tuleb kaitsta ka dokumente, mis on seotud EKPSi ülesandega edendada maksesüsteemide tõrgeteta toimimist, kuna oluline on kaitsta dokumente, mille avaldamine võiks kahjustada avalikku huvi seoses finantsturu infrastruktuuride, makseskeemide ja makseteenuse pakkujate kindluse ja turvalisusega.
(10)
Seetõttu tuleb otsust EKP/2004/3 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Muudatused
Otsust EKP/2004/3 muudetakse järgmiselt:
1)
artiklisse 3 lisatakse järgmised mõisted:
„c) „riiklik pädev asutus” ja „riiklik määratud asutus”- määratlus nõukogu määruses (EL) nr 1024/2013 (7);
d) „muud asjaomased asutused”- asjaomased riiklikud asutused, liidu institutsioonid, asutused, ametid ja ametkonnad, järelevalveasutused ja haldusorganid kolmandates riikides.
;
2)
artikli 4 lõike 1 punkti a esimene taane asendatakse järgmisega:
-
„EKP otsuseid tegevate organite, EKP järelevalvenõukogu või muude määruse (EL) nr 1024/2013 alusel asutatud asutuste menetluste konfidentsiaalsus,”
;
3)
artikli 4 lõike1 punkti a lisatakse järgmised taanded:
-
„liidu või liikmesriigi poliitika, mis on seotud krediidiasutuste ja muude finantseerimisasutuste finantsjärelevalvega,
-
järelevalvelise uurimise eesmärk,
-
finantsturu infrastruktuuride, makseskeemide või makseteenuse pakkujate kindlus ja turvalisus.”
;
4)
artikli 4 lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Juurdepääsust EKP koostatud või saadud sisekasutuses olevale dokumendile, mis on osa EKP-sisestest arutlustest või eelkonsultatsioonidest ning EKP seisukohtade vahetustest RKPdega, riiklike pädevate asutustega või riiklike määratud asutustega, tuleb keelduda ka pärast otsuse vastuvõtmist, kui puudub ülekaalukas üldine huvi avalikustamiseks.
Juurdepääsust dokumentidele, mis kajastavad EKP seisukohtade vahetust muude asjaomaste asutustega, tuleb keelduda ka pärast otsuse vastuvõtmist, kui dokumendi avaldamine võiks oluliselt kahjustada EKP ülesannete tulemuslikku teostamist, kui puudub ülekaalukas üldine huvi avalikustamiseks.”
;
5)
artikli 7 lõikes 1 asendatakse „sekretariaadi ja keeleteenuste peadirektor” viitega „sekretariaadi peadirektor”.
Artikkel 2
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Frankfurt Maini ääres, 21. jaanuar 2015


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 813/2012 DELLA COMMISSIONE
del 12 settembre 2012
recante modifica del regolamento (CE) n. 718/2007 che attua il regolamento (CE) n. 1085/2006 del Consiglio che istituisce uno strumento di assistenza preadesione (IPA)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1085/2006 del Consiglio, del 17 luglio 2006, che istituisce uno strumento di assistenza preadesione (IPA) (1) (il «regolamento IPA»), in particolare l’articolo 3, paragrafo 3,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 718/2007 della Commissione, del 12 luglio 2007, che attua il regolamento (CE) n. 1085/2006 del Consiglio, che istituisce uno strumento di assistenza preadesione (IPA) (2) contempla dettagliate norme di attuazione del regolamento IPA.
(2)
Il regolamento di esecuzione (UE) n. 1292/2011 della Commissione (3) ha modificato il regolamento (CE) n. 718/2007 aumentando, tra l’altro, il prefinanziamento che la Commissione corrisponde ai paesi beneficiari delle componenti «sviluppo delle risorse umane» e «sviluppo rurale».
(3)
Il regolamento (UE) n. 1292/2011 intendeva allineare le disposizioni che disciplinano il prefinanziamento nell’ambito delle componenti «sviluppo regionale», «sviluppo delle risorse umane» e «sviluppo rurale»; nel modificare l’articolo 160, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 718/2007, si è però verificato un errore di redazione, che occorre correggere.
(4)
Oltre a correggere l’errore di redazione, occorre allineare ulteriormente le disposizioni che disciplinano il prefinanziamento nell’ambito delle componenti «sviluppo regionale», «sviluppo delle risorse umane» e «sviluppo rurale», eliminando il riferimento all’articolo 42, paragrafo 1, di cui all’articolo 160, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 718/2007, che risulta superfluo.
(5)
Le misure stabilite nel presente regolamento sono conformi al parere del comitato IPA,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
All’articolo 160 del regolamento (CE) n. 718/2007, il testo del paragrafo 3 è sostituito dal seguente:
«3. Oltre a quanto stabilito dalle disposizioni di cui all’articolo 42, i pagamenti relativi al prefinanziamento ammontano al 30 % del contributo dell’Unione europea per i tre anni più recenti del programma in questione. Ove opportuno, in funzione della disponibilità dell’impegno di bilancio, il prefinanziamento può essere effettuato in due rate.»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 12 settembre 2012


Input:
BESLUIT VAN DE RAAD
van 9 juli 2013
inzake het namens de Europese Unie in te nemen standpunt in het gemengd comité dat is ingesteld bij de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en het Vorstendom Monaco over de toepassing van bepaalde Gemeenschapsbesluiten op het grondgebied van het Vorstendom Monaco
(2013/455/EU)
DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 207, in samenhang met artikel 218, lid 9,
Gezien Besluit 2003/885/EG van de Raad van 17 november 2003 betreffende de sluiting van de Overeenkomst over de toepassing van bepaalde Gemeenschapsbesluiten op het grondgebied van het Vorstendom Monaco (1), en met name artikel 3, lid 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en het Vorstendom Monaco over de toepassing van bepaalde Gemeenschapsbesluiten op het grondgebied van het Vorstendom Monaco (2) (hierna „de overeenkomst” genoemd), is op 1 mei 2004 in werking getreden.
(2)
In artikel 1, lid 1, van de overeenkomst wordt bepaald dat de bijlage bij de overeenkomst wordt gewijzigd door het gemengd comité ingesteld ingevolge de overeenkomst om ervoor te zorgen dat handelingen van de Unie die onder het toepassingsgebied van de overeenkomst vallen, op het grondgebied van Monaco van toepassing zijn.
(3)
De Unie heeft sinds de inwerkintreding van de overeenkomst een aantal handelingen vastgesteld die onder het toepassingsgebied van de overeenkomst vallen, terwijl sommige in de bijlage vermelde handelingen zijn ingetrokken. De bijlage moet daarom worden geactualiseerd door de nieuwe handelingen erin op te nemen en ingetrokken handelingen te schrappen. Bovendien moeten in de bijlage enkele handelingen worden opgenomen die wel onder het toepassingsgebied van de overeenkomst vallen maar momenteel niet in de bijlage worden genoemd, zoals Richtlijn 2002/98/EG van het Europees Parlement en de Raad van 27 januari 2003 tot vaststelling van kwaliteits- en veiligheidsnormen voor het inzamelen, testen, bewerken, opslaan en distribueren van bloed en bloedbestanddelen van menselijke oorsprong (3) en Richtlijn 2004/23/EG van het Europees Parlement en de Raad van 31 maart 2004 tot vaststelling van kwaliteits- en veiligheidsnormen voor het doneren, verkrijgen, testen, bewerken, bewaren en distribueren van menselijke weefsels en cellen (4), omdat sommige bepalingen ervan betrekking hebben op de vervaardiging van geneesmiddelen.
(4)
Het standpunt van de Unie in het gemengd comité moet worden gebaseerd op het in de bijlage opgenomen ontwerpbesluit,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Het door de Europese Unie in te nemen standpunt in het gemengd comité dat is ingesteld bij de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en het Vorstendom Monaco over de toepassing van bepaalde Gemeenschapsbesluiten op het grondgebied van het Vorstendom Monaco, wordt gebaseerd op het ontwerpbesluit van het gemengd comité dat aan dit besluit is gehecht.
Technische wijzigingen van het ontwerpbesluit kunnen zonder nader besluit van de Raad worden goedgekeurd door de vertegenwoordigers van de Unie in het gemengd comité.
Artikel 2
Het besluit van het gemengd comité wordt bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 3
Dit besluit treedt in werking op de dag waarop het wordt vastgesteld.
Gedaan te Brussel, 9 juli 2013.