Input:
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1066/2013
2013 m. spalio 30 d.
kuriuo nesutinkama leisti vartoti tam tikrus maisto produktų sveikumo teiginius, nesusijusius su susirgimo rizikos mažinimu ir su vaikų vystymusi ir sveikata
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (1), ypač į jo 18 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
pagal Reglamentą (EB) Nr. 1924/2006 maisto produktų sveikumo teiginiai draudžiami, jeigu jie nėra leisti vartoti Komisijos laikantis to reglamento reikalavimų ir nėra įtraukti į leidžiamų vartoti teiginių sąrašą;
(2)
Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 taip pat nustatyta, kad paraiškas leisti vartoti maisto produktų sveikumo teiginius maisto tvarkymo subjektai gali teikti valstybės narės nacionalinei kompetentingai institucijai. Nacionalinė kompetentinga institucija turi perduoti reikalavimus atitinkančias paraiškas Europos maisto saugos tarnybai (EMST) (toliau - Tarnyba) moksliniam vertinimui atlikti ir Komisijai bei valstybėms narėms susipažinti;
(3)
Tarnyba pateikia nuomonę dėl atitinkamo sveikumo teiginio;
(4)
Komisija, atsižvelgdama į Tarnybos nuomonę, sprendžia dėl leidimo vartoti sveikumo teiginius suteikimo;
(5)
gavus Béres Pharmaceuticals Ltd. paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su gliukozamino poveikiu ir sąnarių funkcijos palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2011-00907) (2). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Gliukozaminas padeda apsaugoti sąnario kremzlę, veikiamą per intensyvaus judėjimo ar itin didelės apkrovos, ir padeda pagerinti sąnarių judesių diapazoną“;
(6)
2011 m. gruodžio 5 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp gliukozamino vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(7)
gavus Merck Consumer Healthcare paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su gliukozamino poveikiu ir normalios sąnario kremzlės funkcijos palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2011-01113) (3). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Gliukozaminas padeda palaikyti normalią sąnario kremzlės funkciją“;
(8)
2012 m. gegužės 16 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp gliukozamino vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(9)
gavus Extraction Purification Innovation France paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su kviečių poliarinių lipidų ekstrakto vartojimu ir odos apsauga nuo dehidratacijos (klausimas Nr. EFSA-Q-2011-01122) (4). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda pagerinti odos hidrataciją“;
(10)
2012 m. liepos 5 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp kviečių polinių lipidų ekstrakto vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(11)
gavus Lesaffre International/Lesaffre Human Care paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Saccharomyces cerevisiae var. boulardii CNCM I-3799 poveikiu ir virškinimo trakto diskomforto jausmo mažinimu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00271) (5). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Saccharomyces cerevisiae var. boulardii CNCM I-3799 padeda palaikyti virškinamojo trakto komforto jausmą“;
(12)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Saccharomyces cerevisiae var. boulardii CNCM I-3799 vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(13)
gavus dvi Nutrilinks Sarl paraiškas, pateiktas pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su tiamino, riboflavino, niacino, pantoteno rūgšties, piridoksolio, biotino D ir moliūgų sėklų aliejaus (Cucurbita pepo L.) mišinio poveikiu ir normalios plaukų būklės palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00334 ir EFSA-Q-2012-00335) (6). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda didinti plaukų vešlumą“;
(14)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp tiamino, riboflavino, niacino, pantoteno rūgšties, piridoksino, D-biotino ir moliūgų sėklų aliejaus (Cucurbita pepo L.) mišinio vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(15)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Rhodiola rosea L. ekstrakto poveikiu ir psichinio nuovargio mažinimu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00336) (7). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda mažinti nuovargį dėl streso“;
(16)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Rhodiola rosea L. ekstrakto vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(17)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su linų sėmenų aliejaus ir vitamino E mišinio poveikiu ir apsauginės odos funkcijos palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00337) (8). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda palaikyti apsauginę odos funkciją“;
(18)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp linų sėmenų aliejaus ir vitamino E mišinio vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(19)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Opti EFAX™ poveikiu ir normalaus MTL cholesterolio kiekio kraujyje palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00339) (9). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Opti EFAX™ padeda palaikyti normalų MTL cholesterolio kiekį kraujyje“;
(20)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Opti EFAX™ vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(21)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Opti EFAX™ poveikiu ir normalaus DTL cholesterolio kiekio kraujyje palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00340) (10). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Opti EFAX™ padeda palaikyti normalų DTL cholesterolio kiekį kraujyje“;
(22)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Opti EFAX™ vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(23)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su KF2BL20, kuris yra keratino, vario, cinko, nikotino rūgšties, pantoteno rūgšties, piridoksino ir D-biotino mišinys, poveikiu ir normalios plaukų būklės palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00381) (11). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda išlaikyti plaukus stiprius“;
(24)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp KF2BL20 vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(25)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su hialurono rūgšties poveikiu ir odos apsauga nuo dehidratacijos (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00382) (12). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda palaikyti tinkamą odos hidrataciją“;
(26)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp hialurono rūgšties vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(27)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Opti EFAX™ poveikiu ir normalaus trigliceridų kiekio kraujyje palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00383) (13). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Opti EFAX™ padeda palaikyti normalų trigliceridų kiekį kraujyje“;
(28)
2012 m. liepos 17 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Opti EFAX™ vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(29)
gavus Vivatech paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Transitech® poveikiu ir su virškinimo gerinimu bei ilgalaikiu sureguliavimu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00296) (14). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Gerina virškinimą ir jį ilgam sureguliuoja“;
(30)
2012 m. rugsėjo 26 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Transitech® vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(31)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Femilub® poveikiu ir makšties drėgnumo palaikymu (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00571) (15). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda mažinti makšties sausumą“;
(32)
2012 m. rugsėjo 26 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Femilub® vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(33)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su likopeno, vitamino E, liuteino ir seleno mišinio poveikiu ir odos apsauga nuo žalingo ultravioletinių spindulių poveikio (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00592) (16). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda iš vidaus paruošti jautrią odą geriau toleruoti saulę“;
(34)
2012 m. rugsėjo 27 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp likopeno, vitamino E, liuteino ir seleno mišinio vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(35)
gavus Glanbia Nutritionals plc paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Prolibra® poveikiu ir kūno riebalų masės mažinimu išlaikant raumenų masę (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00001) (17). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys suformuluotas taip: „Padeda mažinti kūno riebalų masę išlaikant raumenų masę“;
(36)
2012 m. lapkričio 8 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje, remiantis pateiktais duomenimis, padaryta išvada, kad tarp Prolibra® vartojimo ir deklaruojamo poveikio priežastinio ryšio nėra. Kadangi teiginys neatitinka Reglamente (EB) Nr. 1924/2006 nustatytų reikalavimų, jo nereikėtų leisti vartoti;
(37)
gavus Nutrilinks Sarl paraišką, pateiktą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalį, Tarnyba paprašyta pateikti nuomonę dėl sveikumo teiginio, susijusio su Eff EXT™ poveikiu ir sąnario funkcijos palaikymu išlaikant žemą plazmos C reaktyviojo baltymo lygį (klausimas Nr. EFSA-Q-2012-00386) (18). Pareiškėjo pasiūlytas teiginys, be kita ko, suformuluotas taip: „Padeda palaikyti sąnario funkciją išlaikydamas žemą plazmos C reaktyviojo baltymo lygį“;
(38)
2012 m. rugsėjo 27 d. Komisija ir valstybės narės gavo Tarnybos mokslinę nuomonę, kurioje pažymima, kad teiginys susijęs su uždegimo mažinimu dėl žemesnio plazmos C reaktyviojo baltymo lygio, ir remiantis pateiktais duomenimis padaryta išvada, kad uždegimo mažinimas sergant tokiomis ligomis, kaip osteartritas arba reumatoidinis artritas, yra terapinis tikslas, susijęs su ligos gydymu;
(39)
Reglamentu (EB) Nr. 1924/2006 papildyti 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (19) bendrieji principai. Direktyvos 2000/13/EB 2 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyta, kad ženklinant nė vienam maisto produktui neturi būti priskiriamos gydomosios arba profilaktinės savybės arba daroma nuoroda į jas. Kadangi maisto produktams gydomąsias savybes priskirti draudžiama, su Eff EXT™ poveikiu susijusio teiginio nereikėtų leisti vartoti;
(40)
sveikumo teiginys, susijęs su Eff EXT™ poveikiu ir teiginiu „Padeda palaikyti sąnario funkciją išlaikydamas žemą plazmos C reaktyviojo baltymo lygį“, yra sveikumo teiginys, kuriuo apibūdinamam maisto produktui priskiriamos gydomosios savybės, todėl jį vartoti maisto produktams draudžiama;
(41)
sveikumo teiginys, susijęs su Prolibra® poveikiu ir kūno riebalų masės mažinimu išlaikant raumenų masę, priskiriamas prie Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytų teiginių, kuriems taikomas to reglamento 28 straipsnio 6 dalyje nustatytas pereinamasis laikotarpis. Tačiau paraiška nebuvo pateikta iki 2008 m. sausio 19 d., todėl to reglamento 28 straipsnio 6 dalies b punkto sąlyga neįvykdyta ir šiam teiginiui negali būti taikomas tame straipsnyje nustatytas pereinamasis laikotarpis;
(42)
kiti sveikumo teiginiai, kuriems taikomas šis reglamentas, priskiriami prie Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų teiginių, kuriems taikomas to reglamento 28 straipsnio 5 dalyje nustatytas pereinamasis laikotarpis iki leidžiamų vartoti sveikumo teiginių sąrašo patvirtinimo, jei jie atitinka to reglamento nuostatas;
(43)
leidžiamų vartoti sveikumo teiginių sąrašas sudarytas Komisijos reglamentu (ES) Nr. 432/2012 (20) ir taikomas nuo 2012 m. gruodžio 14 d. Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 5 dalyje nurodytiems teiginiams, kurių iki 2012 m. gruodžio 14 d. Tarnyba nebuvo baigusi vertinti arba Komisija nebuvo baigusi svarstyti ir kurie pagal šį reglamentą neįtraukiami į leidžiamų vartoti sveikumo teiginių sąrašą, reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, kuriuo juos vis dar galima vartoti, siekiant, kad maisto tvarkymo subjektai ir kompetentingos nacionalinės institucijos prisitaikytų prie tų teiginių vartojimo draudimo;
(44)
nustatant šiame reglamente pateiktas priemones, apsvarstytos pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 16 straipsnio 6 dalį Komisijos gautos pareiškėjų ir visuomenės atstovų pastabos;
(45)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir joms neprieštarauja nei Europos Parlamentas, nei Taryba,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šio reglamento priede išvardyti sveikumo teiginiai neįtraukiami į Sąjungos leidžiamų vartoti teiginių sąrašą, nustatytą pagal Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 13 straipsnio 3 dalį.
2. Tačiau 1 dalyje nurodytus sveikumo teiginius, vartotus iki šio reglamento įsigaliojimo, galima toliau vartoti ne ilgiau kaip šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. spalio 30 d.


Input:
ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 482/2013
z dnia 24 maja 2013 r.
zmieniające rozporządzenie (UE) nr 206/2010 ustanawiające wykazy krajów trzecich, ich terytoriów lub części, upoważnionych do wprowadzania do Unii Europejskiej niektórych zwierząt oraz świeżego mięsa, a także wymogi dotyczące świadectw weterynaryjnych
(Tekst mający znaczenie dla EOG)
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając dyrektywę Rady 2002/99/WE z dnia 16 grudnia 2002 r. ustanawiającą przepisy o wymaganiach zdrowotnych dla zwierząt regulujące produkcję, przetwarzanie, dystrybucję oraz wprowadzanie produktów pochodzenia zwierzęcego przeznaczonych do spożycia przez ludzi (1), w szczególności jej art. 8 zdanie wprowadzające, art. 8 ust. 1 akapit pierwszy i art. 8 ust. 4,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W rozporządzeniu Komisji (UE) nr 206/2010 (2) ustanowiono wymogi dotyczące świadectw weterynaryjnych w zakresie wprowadzania do Unii niektórych przesyłek żywych zwierząt lub świeżego mięsa. Określono w nim także wykazy państw trzecich, ich terytoriów lub części, z których dozwolone jest wprowadzanie tych przesyłek do Unii.
(2)
Zgodnie z rozporządzeniem (UE) nr 206/2010 przesyłki świeżego mięsa przeznaczonego do spożycia przez ludzi mogą być przywożone do Unii, pod warunkiem że pochodzą z państw trzecich, ich terytoriów lub części wymienionych w części 1 załącznika II do tego rozporządzenia, dla których istnieje wzór świadectwa weterynaryjnego odpowiadający danej przesyłce, wymieniony w tej części.
(3)
W części 1 załącznika II do rozporządzenia (UE) nr 206/2010 wymieniono cztery części terytorium Botswany jako regiony, z których dozwolony jest przywóz do Unii pewnych rodzajów świeżego mięsa. Regiony te składają się z szeregu stref weterynaryjnego zwalczania chorób.
(4)
W marcu 2013 r. Komisja przeprowadziła audyt w Botswanie w celu oceny funkcjonującego tam systemu kontroli w zakresie zdrowia zwierząt, w szczególności w odniesieniu do kontroli w zakresie pryszczycy. W wyniku audytu stwierdzono, że ryzyka wprowadzenia wirusa pryszczycy do stref 6 i 4a weterynaryjnego zwalczania chorób na terytorium tego państwa trzeciego nie można uznać za nieznaczne.
(5)
W ramach nadzoru stwierdzono obecność wirusa pryszczycy u kóz i zwierząt łownych w strefie intensywnego nadzoru w strefie 6 weterynaryjnego zwalczania chorób. Wywóz świeżego mięsa do Unii z tej strefy intensywnego nadzoru nie jest dozwolony. Jednak bliskość tego obszaru do strefy 6 weterynaryjnego zwalczania chorób, z której wywóz jest dozwolony, stanowi zagrożenie.
(6)
Strefa 4a weterynaryjnego zwalczania chorób w Botswanie graniczy z innymi obszarami Botswany, z których przywóz świeżego mięsa do Unii nie jest dozwolony. W wyniku audytu przeprowadzonego przez Komisję stwierdzono uchybienia w zakresie kontroli zdrowia zwierząt strefie 4a weterynaryjnego zwalczania chorób. Ponadto wskazano na szereg uchybień w odniesieniu do odgraniczenia tej strefy od obszarów, z których przywóz świeżego mięsa do Unii nie jest dozwolony. Uchybienia te stanowią poważne ryzyko w odniesieniu do pryszczycy.
(7)
W wyniku audytu przeprowadzonego przez Komisję stwierdzono również, że system weryfikacji skuteczności kontroli urzędowych jest dobrze zorganizowany w pozostałej części terytorium Botswany i wykazuje poprawę w porównaniu z sytuacją opisaną w poprzednim audycie z 2011 r.
(8)
W związku z zagrożeniem wprowadzenia pryszczycy poprzez przywóz do Unii świeżego mięsa z gatunków podatnych na tę chorobę ze stref 6 i 4a weterynaryjnego zwalczania chorób w Botswanie należy zawiesić zezwolenie na wywóz do Unii takiego świeżego mięsa z tych stref weterynaryjnego zwalczania chorób.
(9)
Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie (UE) nr 206/2010.
(10)
Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Łańcucha Żywnościowego i Zdrowia Zwierząt,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W części 1 załącznika II do rozporządzenia (UE) nr 206/2010 pozycja dotycząca Botswany otrzymuje brzmienie:
„BW - Botswana
BW-0
Cały kraj
EQU, EQW
BW-1
Strefy 3c, 4b, 5, 8, 9 i 18 weterynaryjnego zwalczania chorób
BOV, OVI, RUF, RUW
F
1
11 maja 2011 r.
26 czerwca 2012 r.
BW-2
Strefy 10, 11, 13 i 14 weterynaryjnego zwalczania chorób
BOV, OVI, RUF, RUW
F
1
7 marca 2002 r.
BW-3
Strefa 12 weterynaryjnego zwalczania chorób
BOV, OVI, RUF, RUW
F
1
20 października 2008 r.
20 stycznia 2009 r.
BW-4
Strefa 4a weterynaryjnego zwalczania chorób, z wyjątkiem buforowej strefy ścisłego nadzoru w pasie 10 km wzdłuż granicy ze strefą szczepień przeciwko pryszczycy i obszarów gospodarowania przyrodą
BOV
F
1
28 maja 2013 r.
18 lutego 2011 r.
BW-5
Strefa 6 weterynaryjnego zwalczania chorób, z wyjątkiem strefy ścisłego nadzoru w strefie 6 między granicą z Zimbabwe a autostradą A1
BOV, OVI, RUF, RUW
F
1
28 maja 2013 r.
26 czerwca 2012 r.”
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 24 maja 2013 r.


Input:
UREDBA (EU) št. 542/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 15. maja 2014
o spremembi Uredbe (EU) št. 1215/2012 glede pravil, ki se uporabljajo v zvezi z Enotnim sodiščem za patente in Sodiščem Beneluksa
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točk (a), (c) in (e) člena 81(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Kraljevina Belgija, Republika Bolgarija, Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna Republika Nemčija, Republika Estonija, Irska, Helenska republika, Francoska republika, Italijanska republika, Republika Ciper, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Madžarska, Republika Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Portugalska republika, Romunija, Republika Slovenija, Slovaška republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska ter Združeno Kraljestvo Velika Britanija in Severna Irska so 19. februarja 2013 podpisali Sporazum o enotnem sodišču za patente (3) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o ESP). Sporazum o ESP določa, da ne začne veljati pred prvim dnem četrtega meseca po začetku veljavnosti sprememb Uredbe (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (4), ki se nanašajo na razmerje navedene uredbe s Sporazumom o ESP.
(2)
Kraljevina Belgija, Veliko vojvodstvo Luksemburg in Kraljevina Nizozemska, pogodbenice Pogodbe z dne 31. marca 1965 o ustanovitvi in statutu Sodišča Beneluksa (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o Sodišču Beneluksa), so 15. oktobra 2012 podpisale Protokol o spremembi navedene pogodbe. Z navedenim protokolom se je lahko na Sodišče Beneluksa prenesla pristojnost v določenih zadevah, ki spadajo na področje uporabe Uredbe (EU) št. 1215/2012.
(3)
Treba je urediti razmerje med Uredbo (EU) št. 1215/2012 ter Sporazumom o ESP in Pogodbo o Sodišču Beneluksa, in sicer s spremembami navedene uredbe.
(4)
Enotno sodišče za patente in Sodišče Beneluksa bi bilo treba šteti za sodišči v smislu Uredbe (EU) št. 1215/2012, da se zagotovita pravna varnost in predvidljivost za tožence, ki bi bili lahko toženi na teh dveh sodiščih v kraju v državi članici, ki ni država članica, določena v skladu s pravili Uredbe (EU) št. 1215/2012.
(5)
Spremembe Uredbe (EU) št. 1215/2012, predvidene v tej uredbi glede Enotnega sodišča za patente, so namenjene določitvi mednarodne pristojnosti navedenega sodišča in ne vplivajo na notranjo dodelitev postopkov med oddelki navedenega sodišča ali na ureditev iz Sporazuma o ESP glede izvajanja pristojnosti, vključno z izključno pristojnostjo, v prehodnem obdobju, predvidenem v navedenem sporazumu.
(6)
Kot sodišči, skupni več državam članicam, Enotno sodišče za patente in Sodišče Beneluksa ne moreta izvajati pristojnosti na podlagi nacionalnega prava glede tožencev, ki nimajo stalnega prebivališča v državi članici, tako kot jo lahko izvajajo sodišča v državah članicah. Da bi lahko navedeni sodišči izvajali pristojnost glede takih tožencev, bi bilo treba pravila Uredbe (EU) št. 1215/2012 v zvezi z zadevami, ki spadajo v pristojnost Enotnega sodišča za patente oziroma Sodišča Beneluksa, uporabljati tudi za tožence s stalnim prebivališčem v tretjih državah. Obstoječa pravila o pristojnosti iz Uredbe (EU) št. 1215/2012 zagotavljajo tesno povezavo med postopki, za katere se uporablja navedena uredba, in ozemljem držav članic. Zato je upravičeno, da se uporaba navedenih pravil razširi na postopke zoper vse tožence, ne glede na njihovo stalno prebivališče. Enotno sodišče za patente in Sodišče Beneluksa (v nadaljnjem besedilu posamezno: skupno sodišče) bi morala pri uporabi pravil o pristojnosti iz Uredbe (EU) št. 1215/2012 uporabljati le tista pravila, ki so ustrezna za zadeve, za katere je bila nanju prenesena pristojnost.
(7)
Skupno sodišče bi moralo na podlagi pravil subsidiarne pristojnosti imeti možnost obravnavati spore v postopkih v zvezi s kršitvijo evropskega patenta, ki je povzročila škodo tako v Uniji kot izven nje. Tako subsidiarno pristojnost bi bilo treba izvajati, če se premoženje v lasti toženca nahaja v kateri koli državi članici pogodbenici instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča, in je zadevni spor v zadostni meri povezan s katero koli tako državo članico, na primer zato, ker ima tožnik v njej stalno prebivališče ali so tam na voljo dokazi, povezani s sporom. Pri določanju svoje pristojnosti bi moralo skupno sodišče upoštevati vrednost zadevnega premoženja, ki ne bi smela biti neznatna in bi morala biti takšna, da bi bila mogoča vsaj delna izvršba sodne odločbe v državah članicah pogodbenicah instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča.
(8)
Pravila Uredbe (EU) št. 1215/2012 o litispendenci in sorodnih pravdah, katerih cilj je preprečiti vzporedne postopke in nezdružljive sodne odločbe, bi bilo treba uporabljati, kadar se sprožijo postopki pred skupnim sodiščem in pred sodiščem države članice, v kateri se ne uporabljata Sporazum o ESP ali, odvisno od primera, Pogodba o Sodišču Beneluksa.
(9)
Pravila Uredbe (EU) št. 1215/2012 o litispendenci in sorodnih pravdah bi bilo prav tako treba uporabljati, če se v prehodnem obdobju, predvidenem v Sporazumu o ESP, pred Enotnim sodiščem za patente na eni strani in pred nacionalnim sodiščem države članice pogodbenice Sporazuma o ESP na drugi strani začne postopek glede določenih vrst sporov.
(10)
V državi članici, ki ni pogodbenica, odvisno od primera, Sporazuma o ESP ali Pogodbe o Sodišču Beneluksa, bi morale biti sodne odločbe Enotnega sodišča za patente ali Sodišča Beneluksa priznane in izvršene v skladu z Uredbo (EU) št. 1215/2012.
(11)
Sodne odločbe sodišč države članice, ki ni pogodbenica, odvisno od primera, Sporazuma o ESP ali Pogodbe o Sodišču Beneluksa, bi morale biti priznane in izvršene v drugi državi članici v skladu z Uredbo (EU) št. 1215/2012.
(12)
Uredbo (EU) št. 1215/2012 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(13)
Ker cilja te uredbe države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(14)
V skladu s členom 3 in členom 4a(1) Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), sta obe državi članici podali uradno obvestilo, da želita sodelovati pri sprejetju in uporabi te uredbe.
(15)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zato zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja, vendar to ne posega v možnost, da Danska na podlagi člena 3 Sporazuma z dne 19. oktobra 2005 med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Dansko o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (5), uporablja spremembe Uredbe (EU) št. 1215/2012, določene v tej uredbi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
V poglavju VII Uredbe (EU) št. 1215/2012 se vstavijo naslednji členi:
„Člen 71a
1. Za namene te uredbe je sodišče, ki je skupno več državam članicam, kot je določeno v odstavku 2 (v nadaljnjem besedilu: skupno sodišče), sodišče države članice, ko na podlagi instrumenta o njegovi ustanovitvi, tako skupno sodišče izvaja pristojnost v zadevah, ki spadajo v področje uporabe te uredbe.
2. Za namene te uredbe je skupno sodišče vsako od naslednjih sodišč:
(a)
Enotno sodišče za patente, ustanovljeno 19. februarja 2013 s Sporazumom o Enotnem sodišču za patente (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o ESP), in
(b)
Sodišče Beneluksa, ustanovljeno s Pogodbo z dne 31. marca 1965 o ustanovitvi in statutu Sodišča Beneluksa (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o Sodišču Beneluksa).
Člen 71b
Pristojnost skupnega sodišča se določi, kot sledi:
1.
skupno sodišče je pristojno, kadar bi bila na podlagi te uredbe sodišča države članice pogodbenice instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča pristojna za zadeve, ki jih navedeni instrument ureja;
2.
če toženec nima stalnega prebivališča v državi članici in ta uredba drugače ne določa pristojnosti zanj, se ustrezno uporablja poglavje II, ne glede na stalno prebivališče toženca.
Pri skupnem sodišču se lahko vloži zahteva za začasne ukrepe, vključno z zaščitnimi ukrepi, tudi v primeru, ko so za odločanje o glavni stvari pristojna sodišča tretje države;
3.
kadar je skupno sodišče pristojno za toženca iz točke 2 v sporu v zvezi s kršitvijo evropskega patenta, ki je povzročila škodo v Uniji, je lahko to sodišče pristojno tudi za škodo, ki jo je taka kršitev povzročila izven Unije.
Taka pristojnost se lahko izvaja le, če se premoženje, ki pripada tožencu, nahaja v kateri koli državi članici pogodbenici instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča, in je spor v zadostni meri povezan s kakršno koli tako državo članico.
Člen 71c
1. Členi 29 do 32 se uporabljajo, kadar se postopek začne pred skupnim sodiščem in sodiščem države članice, ki ni pogodbenica instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča.
2. Členi 29 do 32 se uporabljajo, kadar se v prehodnem obdobju iz člena 83 Sporazuma o ESP postopek začne pred Enotnim sodiščem za patente in pred sodiščem države članice pogodbenice Sporazuma o ESP.
Člen 71d
Ta uredba se uporablja za priznavanje in izvrševanje:
(a)
sodnih odločb skupnega sodišča, ki morajo biti priznane in izvršene v državi članici, ki ni pogodbenica instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča, in
(b)
sodnih odločb sodišč države članice, ki ni pogodbenica instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča, ki morajo biti priznane in izvršene v državi članici pogodbenici navedenega instrumenta.
Kadar pa se priznanje in izvršitev sodne odločbe, ki jo je izdalo skupno sodišče, zahteva v državi članici pogodbenici instrumenta o ustanovitvi skupnega sodišča, se namesto pravil o priznavanju in izvrševanju iz te uredbe uporabljajo morebitna pravila iz navedenega instrumenta.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 10. januarja 2015.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Bruslju, 15. maja 2014