Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 1124/2013 DER KOMMISSION
vom 8. November 2013
zur Änderung der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 540/2011 hinsichtlich der Bedingungen für die Genehmigung des Wirkstoffs Bifenox
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1107/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. Oktober 2009 über das Inverkehrbringen von Pflanzenschutzmitteln und zur Aufhebung der Richtlinien 79/117/EWG und 91/414/EWG des Rates (1), insbesondere auf Artikel 21 Absatz 3 erste Variante und Artikel 78 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Wirkstoff Bifenox wurde mit der Richtlinie 2008/66/EG der Kommission (2) in Anhang I der Richtlinie 91/414/EWG des Rates (3) aufgenommen.
(2)
In Anhang I der Richtlinie 91/414/EWG aufgenommene Wirkstoffe gelten als gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1107/2009 genehmigt und sind in Teil A des Anhangs der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 540/2011 der Kommission (4) aufgeführt.
(3)
Gemäß Artikel 21 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1107/2009 hat Belgien die Kommission ersucht, die Genehmigung von Bifenox im Lichte der neuen wissenschaftlichen und technischen Kenntnisse zu überprüfen, die sich aus den diesem Mitgliedstaat vom Antragsteller gemäß Artikel 56 Absatz 1 der genannten Verordnung gemeldeten Informationen ergeben. Diese Informationen betrafen die Bildung von Nitrofen durch die Anwendung von Bifenox.
(4)
Belgien prüfte die vom Antragsteller vorgelegten Informationen. Es hat seine Bewertung den anderen Mitgliedstaaten, der Kommission und der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit („die Behörde“) am 21. März 2013 in Form eines Addendums zum Entwurf des Bewertungsberichts zugeleitet.
(5)
Angesichts dieser Informationen kam die Kommission zu dem Schluss, dass es Hinweise darauf gibt, dass Bifenox den Genehmigungskriterien gemäß Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 1107/2009 nicht mehr entspricht.
(6)
Die Kommission forderte den Antragsteller zur Stellungnahme auf.
(7)
Die Kommission gelangte zu dem Schluss, dass - angesichts der Tatsache, dass die Anwendung von Bifenox unter bestimmten Umweltbedingungen möglicherweise zur Bildung von Nitrofen führt - ein Risiko für die Umwelt nur durch Festlegung weiterer Einschränkungen ausgeschlossen werden kann.
(8)
Es wird bestätigt, dass der Wirkstoff Bifenox als gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1107/2009 genehmigt gilt. Bei der Bewertung der Anträge auf Zulassung von Pflanzenschutzmitteln sollten die Mitgliedstaaten besonders auf das Potenzial von Bifenox zur Bildung von Nitrofen achten und gegebenenfalls Einschränkungen bezüglich der Anwendungsbedingungen festlegen.
(9)
Der Anhang der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 540/2011 sollte daher entsprechend geändert werden.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Änderung der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 540/2011
Teil A des Anhangs der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 540/2011 wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am 20. Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 8. November 2013


Input:
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 2 aprilie 2013
de modificare a Directivei 2008/72/CE a Consiliului în vederea prelungirii derogării referitoare la condițiile de import al răsadurilor de legume și al materialului săditor de legume, altul decât semințele, provenind din țări terțe
[notificat cu numărul C(2013) 1773]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/166/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2008/72/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 privind comercializarea răsadurilor de legume și a materialului săditor de legume, altul decât semințele (1), în special articolul 16 alineatul (2) paragraful al doilea:
întrucât:
(1)
În aplicarea articolului 16 alineatul (1) din Directiva 2008/72/CE, Comisia trebuie să decidă dacă răsadurile de legume și materialul săditor de legume, altul decât semințele, produse într-o țară terță și care oferă aceleași garanții în ceea ce privește obligațiile impuse furnizorilor, identitatea, caracteristicile, starea fitosanitară, mediul de creștere, ambalajul, modalitățile de inspecție, marcajul și sigilarea sunt echivalente în toate aceste privințe cu răsadurile de legume și materialul de înmulțire a legumelor altul decât semințele produse în Uniune și conforme cu cerințele și condițiile acestei directive.
(2)
Cu toate acestea, informațiile disponibile în prezent în ceea ce privește condițiile care se aplică în țările terțe nu sunt suficiente pentru a permite Comisiei să adopte o decizie în privința vreunei țări terțe.
(3)
Pentru a evita perturbarea schimburilor comerciale, statele membre care importă răsaduri de legume și material săditor, altul decât semințele provenind din țări terțe, trebuie autorizate să aplice în continuare acestor produse condiții cel puțin echivalente celor aplicabile produselor similare din Uniune, în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 2008/72/CE. Perioada de aplicare a derogării prevăzute în Directiva 2008/72/CE pentru aceste importuri trebuie în consecință extinsă după data de 31 decembrie 2012. Elementele de probă disponibile indică faptul că nu au apărut probleme în ceea ce privește conformitatea materialului importat cu dispozițiile Directivei 2008/72/CE. Se așteaptă în mod rezonabil ca materialul importat să continue să fie conform cu legislația Uniunii pentru o perioadă de 10 ani.
(4)
Prin urmare, Directiva 2008/72/CE ar trebui modificată în consecință.
(5)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru semințe și material de înmulțire agricol, horticol și forestier,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
La articolul 16 alineatul (2) primul paragraf din Directiva 2008/72/CE, data de „31 decembrie 2012” se înlocuiește cu data de „31 decembrie 2022”.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 2 aprilie 2013.


Input:
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 509/2014 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 15 май 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2, буква а) от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Определянето на третите страни, за чиито граждани се прилага изискването за притежаване на виза или чиито граждани са освободени от това изискване, се извършва от 2001 г. насам въз основа на критериите, предвидени в съображение 5 от Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета (2). С оглед на факта, че за визовата политика на Съюза е присъщо да търпи постоянно развитие, и на повишената необходимост от по-голяма съгласуваност между визовата политика и други политики на Съюза, е оправдано да се вземат предвид някои допълнителни критерии при прегледа на списъците с трети страни в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001.
(2)
Определянето на третите страни, за чиито граждани се прилага изискването за виза или чиито граждани са освободени от това изискване, следва да се основава на внимателна оценка за всеки отделен случай.Тази оценка следва да се извършва периодично и би могла да води до законодателни предложения за изменение на приложенията към Регламент (ЕО) № 539/2001, без да се засяга възможността в приложенията да се въвеждат конкретни изменения за отделни страни при наличието на особени обстоятелства, например вследствие на либерализиране на визовия режим или като крайна последица от временно спиране на прилагането на освобождаването от изискването за виза.
(3)
Съставът на списъците с граждани на трети страни в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 следва да бъде и да продължи да бъде в съответствие с критериите, предвидени в настоящия регламент. Вписванията за някои трети страни, във връзка с които положението спрямо тези критерии се е променило, следва да бъдат прехвърлени от едното приложение в другото.
(4)
Налагането на изискване за притежаване на виза от гражданите на Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тринидад и Тобаго, Тонга и Тувалу вече не е обосновано. Тези страни не представляват какъвто и да било риск от незаконна имиграция или заплаха за обществения ред и сигурността в Съюза според критериите, предвидени в настоящия регламент. Следователно гражданите на тези страни следва да бъдат освободени от изискването за притежаване на виза за престой, не по-дълъг от 90 дни в рамките на период от 180 дни, а вписванията за тези страни следва да се прехвърлят в приложение II към Регламент (ЕО) № 539/2001.
(5)
Комисията следва да направи допълнителна оценка на положението в Колумбия и Перу с оглед на критериите, предвидени в настоящия регламент, преди започването на преговорите за сключване на двустранни споразумения за отмяна на визовия режим между Съюза и тези страни.
(6)
Освобождаването от изискването за притежаване на виза за гражданите на Вануату, Гренада, Доминика, Източен Тимор, Кирибати, Колумбия, Маршалови острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Перу, Самоа, Сейнт Винсънт и Гренадини, Сейнт Лусия, Соломонови острови, Тринидад и Тобаго, Тонга и Тувалу не следва да влиза в сила преди сключването на двустранни споразумения за отмяна на визовия режим между Съюза и съответните страни, с които да се осигури пълна реципрочност.
(7)
Статистическите данни сочат, че групите британски граждани, които понастоящем са включени в част 3 от приложение I към Регламент (ЕО) № 539/2001, не представляват риск по отношение на незаконната миграция в Шенгенското пространство и че повечето от тях са жители на острови в Карибския регион, които имат силни връзки и прилики със съседни страни, чиито граждани са освободени от изискването за притежаване на виза. Следователно тези групи британски граждани следва да бъдат освободени от изискването за притежаване на виза за престой, не по-дълъг от 90 дни в рамките на период от 180 дни, и вписванията за тези групи следва да се прехвърлят в приложение II към посочения регламент.
(8)
Развитието на международното право, което води до промяна в статуса или наименованията на някои държави или образувания, следва да намери отражение в приложенията към Регламент (ЕО) № 539/2001. В приложение I към посочения регламент следва да се добави вписване за Южен Судан, тъй като държавата обяви своята независимост на 9 юли 2011 г. и бе приета за член на Организацията на обединените нации на 14 юли 2011 г.
(9)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (3), които попадат в областта, посочена в член 1, буква Б от Решение 1999/437/ЕО на Съвета (4).
(10)
По отношение на Швейцария настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (5), които попадат в областта, посочена в член 1, букви Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (6).
(11)
По отношение на Лихтенщайн настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията от правото от Шенген (7), които попадат в областта, посочена в член 1, букви Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (8).
(12)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета (9); следователно Обединеното кралство не участва в приемането му и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(13)
Настоящият регламент представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета (10), следователно Ирландия не участва в приемането му и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(14)
По отношение на Кипър настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(15)
По отношение на България и Румъния настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2005 г.
(16)
По отношение на Хърватия настоящият регламент представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 1 от Акта за присъединяване от 2011 г.
(17)
Поради това Регламент (ЕО)№ 539/2001 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 539/2001 се изменя, както следва:
1)
Преди член 1 се вмъква следният член:
„Член -1
Целта на настоящия регламент е да определи третите страни, за чиито граждани се прилага изискването за притежаване на виза или чиито граждани са освободени от това изискване, въз основа на индивидуална оценка на множество критерии, които се отнасят, наред с другото, до незаконната имиграция, обществения ред и сигурност, икономическите ползи, по-специално в областта на туризма и външната търговия, и външните отношения на Съюза със съответните трети страни, и които включват по-специално съображения, свързани с правата на човека и основните свободи, както и последиците за регионалната съгласуваност и реципрочност.“;
2)
Приложение I се изменя, както следва:
а)
в част 1 се заличават вписванията за Вануату, Гренада, Доминика, Кирибати, Колумбия, Маршалски острови, Микронезия, Науру, Обединени арабски емирства, Палау, Перу, Самоа, Сейнт Винсент и Гренадин, Сейнт Лучия, Соломонови острови, Тимор-Лесте, Тонга, Тринидад и Тобаго и Тувалу и се вмъква вписване за Южен Судан;
б)
част 3 се заличава;
3)
Приложение II се изменя, както следва:
а)
в част 1 се вмъкват следните вписвания:
„Вануату (*)“.
„Гренада (*)“,
„Доминика (*)“,
„Източен Тимор (*)“,
„Кирибати (*)“,
„Колумбия (*)“,
„Маршалови острови (*)“,
„Микронезия (*)“,
„Науру (*)“,
„Обединени арабски емирства (*)“,
„Палау (*)“,
„Перу (*)“,
„Самоа (*)“,
„Сейнт Винсънт и Гренадини (*)“,
„Сейнт Лусия (*)“,
„Соломонови острови (*)“,
„Тонга (*)“,
„Тринидад и Тобаго (*)“, и
„Тувалу (*)“;
„(*)
Освобождаването от изискването за притежаване на виза се прилага от датата на влизане в сила на споразумение за освобождаване от изискването за притежаване на виза, което се сключва с Европейския съюз.“;
б)
част 3 се заменя със следното:
„3. БРИТАНСКИ ГРАЖДАНИ, КОИТО ЗА ЦЕЛИТЕ НА ПРАВОТО НА СЪЮЗА НЕ СА ГРАЖДАНИ НА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО ВЕЛИКОБРИТАНИЯ И СЕВЕРНА ИРЛАНДИЯ:
Британски граждани (отвъдморски територии)
Граждани на Британски отвъдморски територии (BOTC)
Британски отвъдморски граждани (BOC)
Британски защитени лица (BPP)
Британски поданици (BS)“.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Брюксел на 15 май 2014 година.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 931/2014
ze dne 28. srpna 2014
o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1),
s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.
(2)
Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. srpna 2014.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 125/2013 НА КОМИСИЯТА
от 13 февруари 2013 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1235/2008 за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на режима за внос на биологични продукти от трети държави
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета от 28 юни 2007 г. относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 2092/91 (1), и по-специално член 33, параграфи 2 и 3 и член 38, букви в) и г) от него,
като има предвид, че:
(1)
За да се подобри надзорът на третите държави, признати съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, и на надзорните и контролните органи, признати съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент, е целесъобразно да се увеличи сътрудничеството с въпросните признати трети държави. Ето защо следва да е възможно да се осъществява обмен на информация посредством участието на наблюдатели, които да извършват проверки на място.
(2)
С оглед на опита, придобит при прилагането на системата за равностойност, е необходимо да се поясни, че преработените селскостопански продукти и всички съставки на такива продукти, внесени от трети държави, чиито надзорни или контролни органи са признати съгласно член 33, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 834/2007, са преминали през система за контрол, призната съгласно законодателството на ЕС за целите на равностойността.
(3)
Опитът показва, че може да възникнат затруднения при тълкуването на последствията от нередностите или нарушенията, които засягат биологичния статус на даден продукт. За да се избегнат допълнителни затруднения и да се изясни връзката между Регламент (ЕО) № 1235/2008 на Комисията от 8 декември 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета по отношение на режима за внос на биологични продукти от трети държави (2) и Регламент (ЕО) № 889/2008 на Комисията от 5 септември 2008 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) № 834/2007 на Съвета относно биологичното производство и етикетирането на биологични продукти по отношение на биологичното производство, етикетирането и контрола (3), е необходимо да се отменят задълженията на контролните или надзорните органи на държавите членки във връзка с неотговарящите на изискванията продукти, внесени от трети държави в съответствие с член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, или от трети държави, чиито надзорни или контролни органи са признати съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент. Освен това следва да бъде пояснен обменът на свързана с нередностите информация между Комисията, държавите членки и компетентните органи на признатите трети държави или признатите надзорни или контролни органи.
(4)
За да се подобри контролът на внесените биологични продукти, държавите членки следва да уведомят останалите държави членки и Комисията за всяко разрешение за внос, предоставено съгласно член 19 от Регламент (ЕО) № 1235/2008, в срок от 15 дни от датата на издаване на въпросното разрешение.
(5)
В приложение III към Регламент (ЕО) № 1235/2008 се съдържа списък с трети държави, чиито системи на производство и контролни мерки за биологичното производство на земеделски продукти се признават за равностойни на тези, определени в Регламент (ЕО) № 834/2007. В списъка следва да бъдат направени някои промени, отразяващи новата информация, изпратена на Комисията от трети държави след последното изменение на въпросното приложение.
(6)
Признаването на равностойността за Индия се прилага по отношение на непреработени растителни продукти и преработени селскостопански продукти, предназначена за употреба като храна, които са отгледани в Индия. Компетентните органи на Индия уведомиха обаче Комисията за нови насоки по отношение на преработените продукти, които не са в съответствие с условията, при които Индия бе призната като равностойна държава. В контекста на тази информация спецификациите, отнасящи се до Индия, следва да бъдат изменени, за да се заличи позоваването на преработени продукти, предназначени за употреба като храна.
(7)
Признаването на равностойността за Япония се прилага по отношение на непреработени растителни продукти и съставки в преработени селскостопански продукти, предназначена за употреба като храна, които са отгледани в Япония. Япония подаде искане до Комисията за признаване на равностойността също така на преработени селскостопански продукти, предназначена за употреба като храна, които са приготвени със съставки, внесени от държави, признати от Япония като равностойни. Прегледът на тази информация и последващите дискусии с органите на Япония доведоха до заключението, че нейните правила за производство и контрол на преработени продукти, предназначени за употреба като храна, които са приготвени с въпросните вносни съставки, са равностойни на правилата, установени в Регламент (ЕО) № 834/2007. Ето защо признаването на равностойността на Япония следва също така да се приложи по отношение на преработени продукти, предназначена за употреба като храна, които са приготвени със съставки, внесени от държави, признати от Япония като равностойни.
(8)
В приложение IV към Регламент (ЕО) № 1235/2008 е включен списък на контролните и надзорните органи, които са компетентни да извършват контрол и да издават сертификати в трети държави за целите на равностойността. В списъка следва да бъдат направени някои промени, отразяващи новата информация, изпратена на Комисията от контролните и надзорните органи, включени във въпросното приложение.
(9)
Комисията разгледа исканията за включване в списъка от приложение IV към Регламент (ЕО) № 1235/2008, получени до 31 октомври 2012 г. В посочения списък следва да бъдат включени онези контролни и надзорни органи, за които последващата проверка на цялата получена информация е установила, че отговарят на съответните изисквания.
(10)
Поради това Регламент (ЕО) № 1235/2008 следва да бъде съответно изменен.
(11)
За да се осигури плавен преход по отношение на списъците на признатите трети държави и признатите контролни и надзорни органи, следва да бъде определена по-късна дата на прилагане на измененията на приложения III и IV към Регламент (ЕО) № 1235/2008.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на регулаторния Комитет по биологично производство,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕО) № 1235/2008 се изменя, както следва:
1)
В член 8, параграф 3 се добавя следната втора алинея:
„Експерти от други трети държави, признати съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, могат да бъдат поканени от Комисията да присъстват като наблюдатели при проверките на място.“
2)
В член 13, параграф 4, първа алинея се добавя следната буква в):
„в)
проверка, по отношение на контролните органи, признати съгласно член 33, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 834/2007, че продуктите, обхванати от сертификата, както и - в случаите на преработени селскостопански продукти, предназначена за употреба като храна или фураж - всички биологични съставки на такива продукти са сертифицирани от надзорен или контролен орган, признат съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент, или произведени и сертифицирани в ЕС съгласно същия регламент. По искане на Комисията или на компетентните органи на дадена държава членка той предоставя незабавно списъка на всички оператори в биологичната производствена верига и на компетентните органи или контролните органи, под чийто надзор въпросните оператори извършват дейността си.“
3)
Член 15 се изменя, както следва:
а)
В параграф 2 първата алинея се заменя със следното:
„Без да се засягат мерките или действията, предприемани съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 834/2007, в случай на съмнение за нарушения и нередности при съответствието на биологични продукти, внесени от трети държави по член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, или вносни биологични продукти под надзора на контролни или надзорни органи, признати съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент, с изискванията, постановени в същия регламент, вносителят взема всички необходими мерки в съответствие с член 91, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 889/2008.“
б)
Параграф 3 се заменя със следното:
„3. Без да се засягат мерките или действията, предприемани съгласно член 30 от Регламент (ЕО) № 834/2007, в случай че контролен или надзорен орган на държава членка или на трета държава има мотивирано съмнение за нарушения и нередности при съответствието на биологични продукти, внесени от трети държави, признати съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, или вносни биологични продукти под надзора на контролни или надзорни органи, признати съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент, с изискванията, постановени в същия регламент, той взема всички необходими мерки в съответствие с член 91, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 889/2008 и уведомява незабавно контролните и надзорните органи и компетентните органи на съответните държави членки и на онези трети държави, които участват в биологичното производство на въпросните продукти, както и Комисията.“
в)
Добавя се следният параграф 4:
„4. В случай че компетентните органи на трета държава, призната съгласно член 33, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 834/2007, или надзорните или контролните органи, признати съгласно член 33, параграф 3 от същия регламент, бъдат уведомени от Комисията след получаването на съобщение, с което дадена държава членка информира за мотивирано съмнение за нарушения и нередности при съответствието на вносни биологични продукти с изискванията, определени във въпросния регламент или в настоящия регламент, те проучват произхода на предполагаемото нарушение или нередност и информират Комисията и държавата членка, изпратила първоначалното уведомление, за резултатите от това проучване и за предприетите действия. Тази информация се изпраща в срок от 30 календарни дни, считано от датата на изпращане на първоначалното уведомление от Комисията.
Държавата членка, изпратила първоначалното съобщение, може при необходимост да прикани Комисията да поиска допълнителна информация, която да бъде изпратена до Комисията и до съответната държава членка. При всички случаи, след получаването на отговор или на допълнителна информация държавата членка, изпратила първоначалното съобщение, въвежда необходимите данни и извършва актуализация на компютърната система съгласно член 94, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 889/2008.“
4)
В член 19 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Всяка държава членка информира другите държави членки и Комисията за всяко получено по силата на настоящия член разрешение, включително информация за съответните производствени стандарти и мерки за контрол, в срок от 15 дни от датата на издаването.“
5)
Приложение III се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент.
6)
Приложение IV се изменя в съответствие с приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 1, точки 5 и 6 обаче се прилагат от 1 април 2013 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко в държавите членки.
Съставено в Брюксел на 13 февруари 2013 година.


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2015/295
av den 24 februari 2015
om godkännande av växelströmsgeneratorn MELCO GXi efficient alternator som en innovativ teknik för att minska koldioxidutsläppen från personbilar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av den 23 april 2009 om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (1), särskilt artikel 12.4, och
av följande skäl:
(1)
Leverantören Mitsubishi Electric Corporation (MELCO), som företräds i unionen av Mitsubishi Electric Automotive Europe B.V., (nedan kallad sökanden) lämnade in en ansökan om godkännande av växelströmsgeneratorn MELCO GXi efficient alternator som en innovativ teknik den 24 juni 2014. Ansökans fullständighet bedömdes i enlighet med artikel 4 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 725/2011 (2). Kommissionen konstaterade att viss relevant information saknades i den ursprungliga ansökan och begärde att sökanden skulle komplettera den. Kommissionen mottog den fullständiga informationen den 10 juli 2014 och bedömningen av ansökan inleddes dagen efter detta datum.
(2)
Ansökan har bedömts i enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 443/2009, genomförandeförordning (EU) nr 725/2011 och Technical Guidelines for the preparation of applications for the approval of innovative technologies pursuant to Regulation (EC) No 443/2009 (nedan kallade de tekniska riktlinjerna) (3) och konstaterades vara fullständig.
(3)
Ansökan gäller växelströmsgeneratorn MELCO GXi efficient alternator för utgående ström på 130 A till 250 A. Växelströmsgeneratorn har hög verkningsgrad, fastställd enligt VDA-metoden i punkt 5.1.2 i bilaga I till de tekniska riktlinjerna. Metoden bygger på den testmetod som anges i den internationella standarden ISO 8854:2012 (4). Ansökan avser en växelströmsgenerator med högre verkningsgrad än jämförelsegeneratorn genom att följande tre typer av förluster minskas: minskade likriktningsförluster genom en ny diod med låg energiförlust, minskade järnförluster i statorn genom användning av en statorkärna av tunn lågförlust-motorplåt och minskade kopparförluster genom användning av en stator med ultrahög fyllfaktor och axiell kylning.
(4)
Kommissionen konstaterar att informationen i ansökan visar att de villkor och kriterier som avses i artikel 12 i förordning (EG) nr 443/2009 och artiklarna 2 och 4 i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011 har uppfyllts.
(5)
Sökanden har visat att en högeffektiv generator av den typ som beskrivs i ansökan förekom i högst 3 % av de nya personbilar som registrerades under referensåret 2009.
(6)
För att påvisa de koldioxidminskningar som kommer att kunna uppnås med den innovativa tekniken när den är monterad i ett fordon är det nödvändigt att definiera det jämförelsefordon som de fordon som är utrustade med den innovativa tekniken ska jämföras med enligt artiklarna 5 och 8 i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011. Kommissionen anser att det är lämpligt att använda en generator med en verkningsgrad på 67 % som jämförelse när den innovativa tekniken monteras i en ny fordonstyp. När växelströmsgeneratorn MELCO GXi efficient alternator monteras i en befintlig fordonstyp bör jämförelsen göras med generatorn i den senaste versionen av den aktuella fordonstypen på marknaden.
(7)
Sökanden har lagt fram en metod för provning av koldioxidminskning vars formler är förenliga med de formler som beskrivs i de tekniska riktlinjerna för den förenklade metoden avseende effektiva växelströmsgeneratorer. Kommissionen anser att testmetoden kommer att ge resultat som är kontrollerbara, repeterbara och jämförbara och att den på ett realistiskt sätt med tydlig statistisk signifikans kan visa på den innovativa teknikens fördelar i fråga om koldioxidutsläpp i enlighet med artikel 6 i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011.
(8)
Sökanden har lagt fram en metod för att bedöma koldioxidminskningen vars formler bygger på de tekniska riktlinjerna i fråga om effektiva växelströmsgeneratorer. Kommissionen konstaterar att sökandens testmetoder och formler för beräkning av koldioxidminskningar i alla avseenden är identiska med de metoder som anges i bilagan till kommissionens genomförandebeslut 2013/341/EU (5). Kommissionen anser därför att den metod som anges i kommissionens genomförandebeslut 2013/341/EU bör användas för att fastställa de minskade koldioxidutsläpp som kan uppnås genom användning av växelströmsgeneratorn MELCO GXi efficient alternator.
(9)
Mot ovanstående bakgrund anser kommissionen att sökanden på ett tillfredsställande sätt har visat att de utsläppsminskningar som uppnås med den innovativa tekniken är minst 1 g CO2/km.
(10)
Kommissionen noterar att de utsläppsminskningar som uppnås med den innovativa tekniken delvis kan påvisas i den standardiserade testcykeln, och den totala utsläppsminskning som ska certifieras bör därför fastställas i enlighet med artikel 8.2 andra stycket i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011.
(11)
Kommissionen konstaterar att kontrollrapporten har upprättats av UTAC (gruppen UTAC CERAM) och att rapporten stöder de resultat som anges i ansökan.
(12)
Mot denna bakgrund har kommissionen inga invändningar mot godkännandet av denna innovativa teknik.
(13)
För att fastställa den allmänna miljöinnovationskod som ska användas i relevanta typgodkännandedokument i enlighet med bilagorna I, VIII och IX till Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (6) bör den individuella koden för den innovativa teknik som godkänns genom detta beslut fastställas.
(14)
Tillverkare som vill dra nytta av en minskning av sina genomsnittliga specifika koldioxidutsläpp för att uppnå sitt mål för specifika utsläpp genom att minska koldioxidutsläppen med hjälp av den innovativa teknik som godkänns genom detta beslut, bör i enlighet med artikel 11.1 i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011 hänvisa till detta beslut i sin ansökan om EG-typgodkännandeintyg för de berörda fordonen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Växelströmsgeneratorn Mitsubishi Electric Corporation GXi efficient alternator som har en förhöjd verkningsgrad genom minskning av tre olika förluster och som är avsedd att användas i M1-fordon, godkänns som innovativ teknik i den mening som avses i artikel 12 i förordning (EG) nr 443/2009.
2. Minskningen av koldioxidutsläppen genom användning av den växelströmsgenerator som avses i punkt 1 ska fastställas med hjälp av metoden i bilagan till genomförandebeslut 2013/341/EU.
3. I enlighet med artikel 11.2 andra stycket i förordning (EU) nr 725/2011 får den koldioxidminskning som fastställts i enlighet med punkt 2 endast intygas och anges i intyget om överensstämmelse och relevant typgodkännandedokumentation, som anges i bilagorna I, VIII och IX till direktiv 2007/46/EG, om minskningen ligger på eller över det tröskelvärde som anges i artikel 9.1 i genomförandeförordning (EU) nr 725/2011.
4. Den enskilda miljöinnovationskod som ska anges i typgodkännandedokumentationen för den innovativa teknik som godkänns genom detta beslut ska vara ”12”.
Artikel 2
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 24 februari 2015.


Input:
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/79
оd 18. prosinca 2014.
o izmjeni Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 680/2014 o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda o nadzornom izvješćivanju institucija u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s opterećenosti imovine, jedinstvenim obrascem s točkama podataka i pravilima validacije
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (1), a posebno njezin članak 99. stavak 5. treći podstavak,
budući da:
(1)
Dostavljanje dosljednih, točnih i usporedivih informacija o opterećenosti imovine na temelju Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 680/2014 (2) ključna je značajka kojom se osigurava uvid u financijsku poziciju institucija.
(2)
Izvješćivanje o opterećenosti imovine trebalo bi se temeljiti na postojećim konceptima bonitetnog i računovodstvenog izvješćivanja o stavkama bilance u mjeri u kojoj je to moguće u cilju smanjivanja tereta institucija u pogledu provedbe i izvješćivanja.
(3)
U skladu s načelom proporcionalnosti, na manje institucije koje nemaju značajnu razinu opterećenosti imovine ne bi se trebali primjenjivati detaljni zahtjevi za izvješćivanje koji se primjenjuju na veće institucije.
(4)
U okviru zahtjeva za izvješćivanje trebali bi se mjeriti svi oblici opterećenosti imovine, uključujući eventualnu opterećenost imovine, jer je ona ključna zbog toga što znači značajan rizik za profil likvidnosti i solventnosti institucija, osobito za institucije sa značajnom razinom opterećenosti imovine.
(5)
Institucije koje izdaju pokrivene obveznice, kako se to navodi u članku 52. stavku 4. prvom podstavku Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3), trebaju izvijestiti o opterećenosti te imovine.
(6)
Kako bi se osigurala jedinstvena provedba izvješćivanja o regulatornom kapitalu i kapitalnim zahtjevima, financijskim informacijama, gubicima na temelju izloženosti osiguranih nekretnina, velikim izloženostima, omjeru financijske poluge, likvidnosti i opterećenosti imovine te kako bi zajednički nadzorni podaci bili visoke kvalitete i precizni, podaci utvrđeni u tablicama o obveznom izvješćivanju iz priloga I., III., IV., VI., VIII., X., XII. i XVI. Provedbenoj uredbi (EU) br. 680/2014 trebali bi se prenijeti u jedan jedinstveni obrazac s točkama podataka
(7)
Jedinstveni obrazac s točkama podataka trebao bi sadržavati strukturirani prikaz podataka te bi se njime trebali utvrditi svi relevantni poslovni koncepti za potrebe jedinstvenog nadzornog izvješćivanja i trebao bi sadržavati sve relevantne tehničke specifikacije nužne za daljnji razvoj jedinstvenih informatičkih rješenja za izvješćivanje.
(8)
Kako bi se osigurala kvaliteta, dosljednost i točnost podataka koje institucije dostavljaju nadležnim tijelima o regulatornom kapitalu i kapitalnim zahtjevima, financijskim informacijama, gubicima na temelju izloženosti osiguranih nekretnina, velikim izloženostima, omjeru financijske poluge, likvidnosti i opterećenosti imovine, podaci bi trebali podlijegati zajedničkim pravilima validacije.
(9)
Pravila validacije i definicije točaka podataka redovito se ažuriraju zbog svoje prirode kako bi se osiguralo da u svakom trenutku ispunjuju primjenjive regulatorne, analitičke i informatičke zahtjeve. Međutim, vrijeme koje je potrebno za donošenje i objavu detaljnog jedinstvenog obrasca s točkama podataka te pravila validacije upućuje na to da se promjene ne mogu provesti dovoljno brzo i pravovremeno, čime bi se osiguralo stalno jedinstveno nadzorno izvješćivanje u Uniji. Stoga se detaljan obrazac s točkama podataka utvrđen Prilogom XIV. Provedbenoj uredbi (EU) br. 680/2014 i detaljna pravila validacije utvrđena u Prilogu XV. toj Uredbi trebaju zamijeniti strožim kvalitativnim kriterijima za jedinstveni obrazac s točkama podataka i pravilima validacije, koje će elektronički objaviti Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo na svojemu web-mjestu.
(10)
Ova se Uredba temelji na nacrtu provedbenih tehničkih standarda koji je Europskoj komisiji dostavilo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo.
(11)
Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo provelo je otvoreno javno savjetovanje o nacrtu provedbenih tehničkih standarda na kojem se temelji ova Uredba, analiziralo je moguće povezane troškove i koristi te zatražilo mišljenje Interesne skupine za bankarstvo osnovane u skladu s člankom 37. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (4).
(12)
Kako bi se institucijama i nadležnim tijelima osiguralo dovoljno vremena za provedbu zahtjeva iz ove Uredbe tako da se dobiju podaci visoke kvalitete, prvi referentni izvještajni datum za sve institucije trebao bi biti 31. prosinca 2014.
(13)
Provedbenu uredbu (EU) br. 680/2014 potrebno je u skladu s time izmijeniti,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Provedbena uredba (EU) br. 680/2014 mijenja se kako slijedi:
1.
u članku 1. dodaje se sljedeća točka (f):
„(f)
opterećenost imovine u skladu s člankom 100. Uredbe (EU) br. 575/2013.”
;
2.
umeće se sljedeće poglavlje 7.a:
„POGLAVLJE 7.a
FORMAT I UČESTALOST IZVJEŠĆIVANJA O OPTEREĆENOSTI IMOVINE NA POJEDINAČNOJ I KONSOLIDIRANOJ OSNOVI
Članak 16.a
Format i učestalost izvješćivanja o opterećenosti imovine na pojedinačnoj i konsolidiranoj osnovi
1. Kako bi dostavile informacije o opterećenosti imovine u skladu s člankom 100. Uredbe (EU) br. 575/2013 na pojedinačnoj i konsolidiranoj osnovi, institucije dostavljaju informacije navedene u Prilogu XVI. ovoj Provedbenoj uredbi u skladu s uputama iz Priloga XVII. ovoj Uredbi:
2. Informacije iz stavka 1. dostavljaju se u skladu sa sljedećim odredbama:
(a)
informacije iz Priloga XVI. dijelova A, B i D tromjesečno;
(b)
informacije iz Priloga XVI. dijela C godišnje;
(c)
informacije iz Priloga XVI. dijela E polugodišnje.
3. Institucije nisu obvezne dostaviti informacije iz Priloga XVI. dijela B, C ili E ako ispunjuju svaki od sljedećih kriterija:
(a)
ukupna imovina institucije, izračunana u skladu s prilogom XVII. odjeljkom 1.6 točkom 10., manja je od 30 milijardi EUR;
(b)
razina opterećenosti imovine institucije, izračunana u skladu s prilogom XVII. odjeljkom 1.6 točkom 9., manja je od 15 %.
4. Institucije su obvezne dostaviti informacije iz Priloga XVI. dijela D samo ako izdaju obveznice iz članka 52. stavka 4. prvog podstavka Direktive 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5).
;
3.
u članku 17. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Institucije dostavljaju informacije iz ove Uredbe u skladu s formatima za razmjenu podataka i načinima prikazivanja koje odrede nadležna tijela poštujući definiciju točke podataka iz jedinstvenog obrasca s točkama podataka utvrđenog u Prilogu XIV. i pravila validacije iz Priloga XV. te sljedeće odredbe:
(a)
informacije koje nisu potrebne ili primjenjive ne uzimaju se u obzir pri dostavi podataka;
(b)
numeričke vrijednosti dostavljaju se kao činjenice u skladu sa sljedećim odredbama:
(i)
točke podataka vrste ‚monetarni’ prikazuju se s minimalnom preciznošću na razini tisuća jedinica;
(ii)
točke podataka vrste ‚postotak’ izražavaju se po jedinici s minimalnom preciznošću na razini četiri decimale;
(iii)
točke podataka vrste ‚cijeli broj’ prikazuju se bez decimalnih mjesta, s minimalnom preciznošću na razini jedinica.”
4.
u članku 18. dodaje se sljedeći četvrti stavak:
„U pogledu informacija o kojima treba izvijestiti u skladu s člankom 16.a, prvi referentni izvještajni datum jest 31. prosinca 2014.”
;
5.
u članku 19. dodaje se sljedeći peti stavak:
„Članak 16.a primjenjuje se od 1. prosinca 2014.”
;
6.
Prilozi XIV. i XV. zamjenjuju se tekstom iz Priloga I. ovoj Uredbi.
7.
Prilozi XVI. i XVII. dodaju se u skladu s Prilogom II. odnosno Prilogom III. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2014.


Input:
RÈGLEMENT (UE) N o 253/2014 DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL
du 26 février 2014
modifiant le règlement (UE) no 510/2011 en vue de définir les modalités permettant d’atteindre l’objectif de 2020 en matière de réduction des émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers neufs
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LE PARLEMENT EUROPÉEN ET LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 192, paragraphe 1,
vu la proposition de la Commission européenne,
après transmission du projet d’acte législatif aux parlements nationaux,
vu l’avis du Comité économique et social européen (1),
après consultation du Comité des régions,
statuant conformément à la procédure législative ordinaire (2),
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 13, paragraphe 1, du règlement (UE) no 510/2011 du Parlement européen et du Conseil (3), la Commission doit réexaminer les modalités de réalisation, pour 2020, de l’objectif de 147 g de CO2/km, en particulier les formules figurant à l’annexe I dudit règlement et les dérogations prévues à son article 11, sous réserve de la confirmation de la faisabilité d’un tel objectif. Il convient que le présent règlement soit aussi neutre que possible du point de vue de la concurrence, durable et équitable du point de vue social.
(2)
Compte tenu du lien qui existe entre les émissions de CO2 et la consommation de carburant, la définition de modalités permettant de réduire les émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers pourrait également contribuer à réduire de manière économiquement avantageuse la consommation de carburant et les frais y afférents pour les propriétaires desdits véhicules.
(3)
Il convient de préciser qu’aux fins de la vérification du respect de l’objectif de 147 g de CO2/km, les émissions de CO2 devraient continuer à être mesurées conformément au règlement (CE) no 715/2007 du Parlement européen et du Conseil (4) et conformément à ses mesures d’exécution, ainsi que grâce à des technologies innovantes.
(4)
Selon l’analyse technique effectuée lors de l’analyse d’impact, les technologies nécessaires pour atteindre l’objectif de 147 g de CO2/km sont disponibles et les réductions requises peuvent être réalisées à un coût inférieur aux estimations de l’analyse technique précédente effectuée avant l’adoption du règlement (UE) no 510/2011. En outre, l’écart entre la moyenne actuelle des émissions spécifiques de CO2 provenant des véhicules utilitaires légers neufs et l’objectif de 147 g de CO2/km a également diminué. En conséquence, la faisabilité de l’objectif d’ici à 2020 a été confirmée.
(5)
Compte tenu des effets disproportionnés résultant pour les petits constructeurs du respect des objectifs d’émissions spécifiques définis selon l’utilité du véhicule, de la charge administrative importante liée à la procédure de dérogation et des avantages marginaux en termes de réduction des émissions de CO2 des véhicules vendus par lesdits constructeurs, les constructeurs qui représentent moins de 1 000 véhicules utilitaires légers neufs immatriculés dans l’Union par an devraient être exclus du champ d’application de l’objectif d’émissions spécifiques et de la prime sur les émissions excédentaires.
(6)
La procédure d’octroi de dérogations pour les petits constructeurs devrait être simplifiée de manière à autoriser plus de souplesse quant au moment où une demande de dérogation doit être présentée par les constructeurs et quant au moment où la Commission doit accorder une telle dérogation.
(7)
Afin de permettre à l’industrie automobile de réaliser des investissements et des innovations à long terme, il est souhaitable de fournir des indications quant aux modifications qu’il convient d’apporter au règlement (UE) no 510/2011 pour la période postérieure à 2020. Il convient que ces indications soient fondées sur une évaluation du taux de réduction nécessaire dans le cadre des objectifs climatiques à long terme de l’Union, ainsi que des implications pour la mise au point d’une technologie rentable de réduction des émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers. La Commission devrait réexaminer ces aspects d’ici 2015 et présenter au Parlement européen et au Conseil un rapport sur ses conclusions. Ce rapport devrait comprendre, le cas échéant, des propositions de modification du règlement (UE) no 510/2011 en vue de fixer des objectifs en matière d’émission de CO2 pour les véhicules utilitaires légers au-delà de 2020, y compris l’éventuelle fixation d’un objectif réaliste et réalisable pour 2025, fondé sur une analyse d’impact globale qui tiendrait compte du maintien de la compétitivité du secteur et des secteurs liés, tout en maintenant une trajectoire claire de réduction des émissions compatible avec les objectifs climatiques à long terme de l’Union. Lorsqu’elle élabore ces propositions, la Commission devrait veiller à ce qu’elles soient aussi neutres que possible du point de vue de la concurrence, et durables et équitables du point de vue social.
(8)
Les émissions de gaz à effet de serre liées à l’approvisionnement énergétique ainsi qu’à la production et à la destruction de véhicules sont des composantes significatives de l’actuelle empreinte carbone globale du transport routier et sont susceptibles d’augmenter considérablement à l’avenir. Il convient dès lors de prendre des mesures afin de guider les constructeurs vers des solutions optimales tenant compte, notamment, des émissions de gaz à effet de serre associées à la production de l’énergie destinée aux véhicules, telle que l’électricité et les carburants de substitution, et garantissant que ces émissions en amont n’érodent pas les avantages liés à la réduction de la consommation d’énergie des véhicules lors de leur fonctionnement, visée dans le cadre du règlement (UE) no 510/2011.
(9)
Conformément à l’article 13, paragraphe 3, du règlement (UE) no 510/2011, la Commission est tenue de publier un rapport sur la disponibilité des données relatives à l’empreinte au sol et à la charge utile ainsi que sur leur utilisation en tant que paramètres de l’utilité permettant de déterminer les objectifs d’émissions de CO2 spécifiques exprimés selon les formules figurant à l’annexe I du règlement (UE) no 510/2011. Bien que ces données soient disponibles et que leur utilisation potentielle ait été évaluée dans l’analyse d’impact, il a été conclu qu’il est plus rentable de maintenir la masse en ordre de marche comme paramètre de l’utilité pour l’objectif de 2020 concernant les véhicules utilitaires légers.
(10)
Il y a lieu de conserver la méthode de fixation de l’objectif fondée sur un rapport linéaire entre l’utilité du véhicule utilitaire léger et son objectif en matière d’émissions de CO2 exprimé selon les formules figurant à l’annexe I du règlement (UE) no 510/2011, étant donné qu’elle permet de préserver la diversité du marché des véhicules utilitaires légers ainsi que la capacité des constructeurs à répondre aux besoins variés des consommateurs et, dès lors, évite toute distorsion de concurrence injustifiée. Il convient toutefois de mettre à jour ladite méthode afin de refléter les données les plus récentes en matière d’immatriculation de véhicules utilitaires légers neufs.
(11)
Dans son analyse d’impact, la Commission a évalué la disponibilité de données relatives à l’empreinte au sol ainsi que l’utilisation de l’empreinte au sol en tant que paramètre de l’utilité dans les formules figurant à l’annexe I du règlement (UE) no 510/2011. Sur la base de cette analyse, la Commission a conclu que le paramètre de l’utilité utilisé dans la formule pour 2020 devait être la masse.
(12)
Le règlement (CE) no 443/2009 du Parlement européen et du Conseil (5) fait obligation à la Commission de réaliser une analyse d’impact en vue de réexaminer les procédures d’essai afin de refléter de manière adéquate le comportement réel des voitures en matière d’émissions de CO2. Le règlement (UE) no 510/2011 inclut les véhicules utilitaires légers dans le réexamen des procédures d’essai. Il est nécessaire de modifier le «nouveau cycle européen de conduite» actuellement utilisé pour s’assurer qu’il reflète bien les conditions réelles de conduite et éviter de sous-estimer les émissions de CO2 et la consommation de carburant réelles. Une procédure d’essai nouvelle, plus réaliste et plus fiable devrait être approuvée dès que possible. Des travaux effectués en ce sens sont en cours et consistent en l’élaboration d’une procédure d’essai mondiale pour les voitures particulières et les véhicules utilitaires légers (WLTP) dans le cadre de la Commission économique des Nations unies pour l’Europe mais ils ne sont pas encore achevés. Afin de faire en sorte que les émissions spécifiques de CO2 déclarées pour les voitures particulières neuves et les véhicules utilitaires légers neufs se rapprochent de leur valeur réelle dans des conditions normales d’utilisation, la WLTP devrait être appliquée dès que possible. Dans ce contexte, l’annexe I du règlement (CE) no 510/2011 fixe des limites d’émission pour 2020 mesurées conformément au règlement (CE) no 715/2007 et à l’annexe XII du règlement (CE) no 692/2008 de la Commission (6). Lorsque les procédures d’essai auront été modifiées, il convient d’adapter les limites fixées à l’annexe I du règlement (UE) no 510/2011 de manière à assurer une rigueur comparable pour les constructeurs et les classes de véhicules. En conséquence, la Commission devrait effectuer une étude solide de la corrélation entre le nouveau cycle européen de conduite et les nouveaux cycles d’essai WLTP pour s’assurer qu’il reflète bien les conditions réelles de conduite.
(13)
Afin de garantir que les émissions mondiales réelles sont correctement reflétées et que les valeurs de CO2 mesurées sont strictement comparables, la Commission devrait veiller à ce que les éléments de la procédure d’essai qui ont une influence significative sur les émissions de CO2 mesurées soient strictement définis pour empêcher l’utilisation des flexibilités du cycle d’essai par les constructeurs. Il conviendrait de traiter les écarts entre les valeurs de réception par type des émissions de CO2 et les émissions des véhicules commercialisés, notamment en envisageant une procédure d’essai de conformité en service qui devrait garantir des essais indépendants d’un échantillon représentatif de véhicules commercialisés ainsi que des moyens de faire face aux cas d’écarts substantiels prouvés entre l’examen et les valeurs initiales de réception par type des émissions de CO2.
(14)
Étant donné que l’objectif du présent règlement, à savoir la définition des modalités permettant d’atteindre l’objectif de 2020 en matière de réduction des émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers neufs, ne peut pas être atteint de manière suffisante par les États membres mais peut, en raison de sa dimension et de ses effets, l’être mieux au niveau de l’Union, celle-ci peut prendre des mesures conformément au principe de subsidiarité consacré à l’article 5 du traité sur l’Union européenne. Conformément au principe de proportionnalité énoncé audit article, le présent règlement n’excède pas ce qui est nécessaire pour atteindre cet objectif.
(15)
Il convient dès lors de modifier le règlement (UE) no 510/2011 en conséquence,
ONT ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (UE) no 510/2011 est modifié comme suit:
1)
à l’article 1er, le paragraphe 2 est remplacé par le texte suivant:
«2. Le présent règlement fixe l’objectif, applicable à partir de 2020 aux véhicules utilitaires légers neufs immatriculés dans l’Union, d’un niveau d’émissions moyen de 147 g de CO2/km mesuré comme prévu dans le règlement (CE) no 715/2007 et ses mesures d’exécution, ainsi que grâce à des technologies innovantes.»
2)
à l’article 2, le paragraphe suivant est ajouté:
«4. L’article 4, l’article 8, paragraphe 4, points b) et c), l’article 9 et l’article 10, paragraphe 1, points a) et c), ne s’appliquent pas au constructeur qui représente, avec l’ensemble de ses entreprises liées, moins de 1 000 véhicules utilitaires légers neufs immatriculés dans l’Union au cours de l’année civile écoulée.»
3)
à l’article 11, paragraphe 3, la dernière phrase est supprimée;
4)
l’article 12 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. À la demande d’un fournisseur ou d’un constructeur, la réduction des émissions de CO2 rendue possible en utilisant des technologies innovantes ou une combinaison de technologies innovantes (ci-après dénommée «ensemble technologique innovant») est envisagée.
La contribution totale de ces technologies à la réduction de l’objectif d’émissions spécifiques d’un constructeur peut atteindre un maximum de 7 g de CO2/km.»
b)
au paragraphe 2, la partie introductive est remplacée par le texte suivant:
«2. La Commission adopte, au moyen d’actes d’exécution, les dispositions détaillées d’une procédure d’approbation des technologies innovantes ou des ensembles technologiques innovants visés au paragraphe 1 au plus tard le 31 décembre 2012. Ces actes d’exécution sont adoptés en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 14, paragraphe 2, du présent règlement. Ces dispositions détaillées sont conformes aux dispositions établies en vertu de l’article 12, paragraphe 2, du règlement (CE) no 443/2009 et reposent sur les critères suivants pour les technologies innovantes:»
5)
l’article 13 est modifié comme suit:
a)
le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Au plus tard le 31 décembre 2015, la Commission réexamine les objectifs d’émissions spécifiques et les modalités qui y sont fixées ainsi que les autres aspects du présent règlement afin de fixer les objectifs en matière d’émissions de CO2 pour les véhicules utilitaires légers neufs pour la période postérieure à 2020. À cet égard, l’évaluation du taux de réduction nécessaire s’inscrit dans le cadre des objectifs climatiques à long terme de l’Union, ainsi que des implications pour la mise au point d’une technologie rentable de réduction des émissions de CO2 des véhicules utilitaires légers. La Commission soumet au Parlement européen et au Conseil un rapport présentant les résultats de ce réexamen. Ce rapport comprend toute proposition appropriée de modification du présent règlement, y compris l’éventuelle fixation d’un objectif réaliste et réalisable, fondé sur une analyse d’impact globale qui tiendra compte du maintien de la compétitivité du secteur de la construction de véhicules utilitaires légers et des secteurs liés. Lorsqu’elle élabore ces propositions, la Commission veille à ce qu’elles soient aussi neutres que possible du point de vue de la concurrence, et durables et équitables du point de vue social.»
b)
le paragraphe 6 est modifié comme suit:
i)
le deuxième alinéa est supprimé;
ii)
le quatrième alinéa est remplacé par les deux alinéas suivants:
«La Commission détermine, au moyen d’un acte d’exécution, les paramètres de corrélation nécessaires pour tenir compte de tout changement dans la procédure d’essai réglementaire de mise en œuvre pour mesurer les émissions spécifiques de CO2 visée dans le règlement (CE) no 715/2007 et le règlement (CE) no 692/2008 de la Commission (7). Cet acte d’exécution est adopté en conformité avec la procédure d’examen visée à l’article 14, paragraphe 2, du présent règlement.
La Commission est habilitée à adopter des actes délégués en conformité avec l’article 15 et sous réserve des conditions qui sont fixées aux articles 16 et 17 en vue d’adapter les formules figurant à l’annexe I, en utilisant la méthode adoptée en application du premier alinéa, tout en veillant à ce que les exigences en matière de réduction applicables dans le cadre des anciennes et des nouvelles procédures d’essai aux constructeurs et aux véhicules d’utilité différente soient d’une rigueur comparable.
6)
à l’article 14, le paragraphe suivant est ajouté:
«2 bis. Lorsque le comité visé au paragraphe 1 n’émet aucun avis, la Commission n’adopte pas le projet d’acte d’exécution, et l’article 5, paragraphe 4, troisième alinéa, du règlement (UE) no 182/2011 s’applique.»
7)
à l’annexe I, point 1, le point suivant est ajouté:
«c)
à compter de 2020:
où:
M
=
la masse du véhicule en kilogrammes (kg)
M0
=
la valeur adoptée conformément à l’article 13, paragraphe 5
a
=
0,096.»
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le troisième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Strasbourg, le 26 février 2014.


Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2015/353
zo 4. marca 2015,
ktorým sa ustanovujú paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
so zreteľom na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (2), a najmä na jeho článok 136 ods. 1,
keďže:
(1)
Vykonávacím nariadením (EÚ) č. 543/2011 sa v súlade s výsledkami Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní ustanovujú kritériá, na základe ktorých Komisia stanovuje paušálne hodnoty na dovoz z tretích krajín, pokiaľ ide o výrobky a obdobia uvedené v časti A prílohy XVI k uvedenému nariadeniu.
(2)
Paušálne dovozné hodnoty sa vypočítajú každý pracovný deň v súlade s článkom 136 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011, pričom sa zohľadnia premenlivé každodenné údaje. Toto nariadenie by preto malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Paušálne dovozné hodnoty uvedené v článku 136 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011 sú stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 4. marca 2015


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1097/2014 НА КОМИСИЯТА
от 17 октомври 2014 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 479/2010 по отношение на изпращаните от държавите членки нотификации в сектора на млякото и млечните продукти
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на пазарите на селскостопански продукти и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 922/72, (ЕИО) № 234/79, (ЕО) № 1037/2001 и (ЕО) № 1234/2007 (1), и по-специално член 151, трета алинея и член 223, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 151 от Регламент (ЕС) № 1308/2013 се установява задължението първите изкупвачи на сурово мляко да декларират пред компетентния национален орган, считано от 1 април 2015 г., общото количество сурово мляко, което им е било доставено всеки месец, а държавите членки да уведомяват Комисията за това количество. Следователно в Регламент (ЕС) № 479/2010 на Комисията (2) следва да бъдат установени правила относно периодичността на тези декларации и нотификации.
(2)
Нотификациите, посочени в член 1 от Регламент (ЕС) № 479/2010, се отнасят до схеми за помощ, които вече не са приложими, и поради това следва да бъдат заличени.
(3)
Съгласно Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (3) задължението за използване на информационните системи в съответствие със същия регламент беше въведено в Регламент (ЕС) № 479/2010 по силата на Регламент за изпълнение (ЕС) № 1333/2013 на Комисията (4), с изключение на нотификациите, посочени в членове 2, 4 и 6 от Регламент (ЕС) № 479/2010. Адаптирането на информационната система, необходимо за обработката на тези нотификации, ще бъде завършено до края на 2014 г. Поради това Регламент (ЕС) № 479/2010 следва да бъде съответно изменен.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 479/2010 се изменя, както следва:
(1)
Глава I се заличава.
(2)
Вмъква се следната глава Iа:
„ГЛАВА Ia
ДОСТАВКИ НА СУРОВО МЛЯКО ЗА ПЪРВИТЕ ИЗКУПВАЧИ
Член 1а
1. Съгласно член 151 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, считано от 1 май 2015 г. държавите членки нотифицират Комисията, не по-късно от 25-то число на всеки месец, за общото количество сурово краве мляко, доставено през предходния месец на установените на тяхна територия първи изкупвачи. Общото доставено количество сурово краве мляко се изразява в килограми и се отнася за мляко с реална масленост.
2. Държавите членки вземат необходимите мерки, за да гарантират, че всички установени на тяхна територия първи изкупвачи декларират своевременно пред компетентния национален орган точното количество сурово краве мляко, което им е било доставено всеки месец, така че да бъде спазен срокът, определен в параграф 1.“
(3)
В член 2, параграф 3, буква б) думите „ако е налице“ се заличават.
(4)
В член 4 позоваването на част К се заменя с позоваване на част Й.
(5)
Член 8 се заменя със следното:
„Член 8
1. Нотификациите по настоящия регламент се извършват в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията (*).
2. Чрез дерогация от параграф 1, до 31 декември 2014 г. нотификациите по членове 2, 4 и 6 се извършват от държавите членки по електронен път при използване на средствата, които Комисията им е предоставила. Формата и съдържанието на нотификациите се определят въз основа на образци или методи, предоставени на компетентните органи от Комисията. Тези образци и методи се адаптират и актуализират, след като бъдат уведомени, според случая, Комитетът, посочен в член 229 от Регламент (ЕС) № 1308/2013, и съответните компетентни органи.
(*) Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията от 31 август 2009 г. за установяване на подробни правила за нотифицирането на Комисията от страна на държавите членки на информацията и документите във връзка с прилагането на общата организация на пазарите, режима на директните плащания, насърчаването на продажбата на селскостопански продукти и правилата, приложими за най-отдалечените райони и малките острови в Егейско море (ОВ L 228, 1.9.2009 г., стр. 3).“"
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 ноември 2014 г.
Член 1, параграф 2 обаче се прилага от 1 май 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 октомври 2014 година.


Input:
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 1095/2013 DE LA COMMISSION
du 4 novembre 2013
approuvant une modification non mineure du cahier des charges d'une dénomination enregistrée dans le registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Sierra de Cádiz (AOP)]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1151/2012 du Parlement européen et du Conseil du 21 novembre 2012 relatif aux systèmes de qualité applicables aux produits agricoles et aux denrées alimentaires (1), et notamment son article 52, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (UE) no 1151/2012 a abrogé et remplacé le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d'origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (2).
(2)
Conformément à l’article 9, paragraphe 1, premier alinéa, du règlement (CE) no 510/2006, la Commission a examiné la demande de l’Espagne pour l’approbation d'une modification du cahier des charges de l'appellation d'origine protégée «Sierra de Cádiz», enregistrée en vertu du règlement (CE) no 205/2005 de la Commission (3).
(3)
La modification en question n'étant pas mineure, la Commission a publié la demande de modification, en application de l'article 6, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006, au Journal officiel de l’Union européenne (4). Aucune déclaration d’opposition, conformément à l’article 7 dudit règlement, n’ayant été notifiée à la Commission, la modification du cahier des charges doit être approuvée,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La modification du cahier des charges publiée au Journal officiel de l'Union européenne, concernant la dénomination figurant à l'annexe du présent règlement, est approuvée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre.
Fait à Bruxelles, le 4 novembre 2013.


Input:
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 27. septembra 2012
o spremembi Priloge I k Odločbi 2004/211/ES glede vnosov za Bahrajn in Brazilijo na seznamu tretjih držav in delov tretjih držav, iz katerih je dovoljen vnos živih enoprstih kopitarjev ter semena, jajčnih celic in zarodkov enoprstih kopitarjev v Unijo
(notificirano pod dokumentarno številko C(2012) 6732)
(Besedilo velja za EGP)
(2012/532/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Direktive Sveta 92/65/EGS z dne 13. julija 1992 o zahtevah zdravstvenega varstva živali za trgovino in za uvoz v Skupnost živali, semena, jajčnih celic in zarodkov, za katere ne veljajo zahteve zdravstvenega varstva živali, določene v posebnih pravilih Skupnosti iz Priloge A(I) k Direktivi 90/425/EGS (1), in zlasti člena 17(3)(a) Direktive,
ob upoštevanju Direktive Sveta 2009/156/ES z dne 30. novembra 2009 o pogojih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali, ki ureja premike in uvoz kopitarjev iz tretjih držav (2), in zlasti člena 12(1) in (4), uvodnega stavka člena 19 ter točk (a) in (b) člena 19 Direktive,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Direktiva 92/65/EGS določa pogoje, ki se uporabljajo za uvoz v Unijo, med drugim semena, jajčnih celic in zarodkov enoprstih kopitarjev. Navedeni pogoji morajo biti vsaj enakovredni tistim, ki se uporabljajo za trgovino med državami članicami.
(2)
Direktiva 2009/156/ES določa pogoje v zvezi z zdravstvenim varstvom živali za uvoz živih enoprstih kopitarjev v Unijo. Direktiva določa, da je uvoz enoprstih kopitarjev v Unijo dovoljen samo iz tretjih držav, v katerih šest mesecev ni bilo smrkavosti.
(3)
Z Odločbo Komisije 2004/211/ES z dne 6. januarja 2004 o uvedbi seznama tretjih držav in delov njihovega ozemlja, s katerih države članice dovolijo uvoz živih kopitarjev in semena, jajčnih celic in zarodkov vrste kopitarji, ter o spremembi odločb 93/195/EGS in 94/63/ES (3) je bil uveden seznam tretjih držav, ali kjer se uporablja regionalizacija, delov tretjih držav, iz katerih države članice dovolijo uvoz enoprstih kopitarjev ter njihovega semena, jajčnih celic in zarodkov, v njej pa so navedeni tudi drugi pogoji, ki se uporabljajo za tak uvoz. Bahrajn in Brazilija sta vključena v navedeni seznam iz Priloge I k Odločbi 2004/211/ES.
(4)
Komisija je aprila 2010 prejela poročilo o potrjenih primerih smrkavosti v severnih delih Bahrajna. Zaradi navedenega poročila in sprememb v zvezi z zdravstvenim stanjem živali v navedeni tretji državi je bila z Odločbo 2004/211/ES, kakor je bila spremenjena z Izvedbenim sklepom Komisije 2011/512/EU (4), določena regionalizacija Bahrajna. Poleg tega navedena odločba določa, da je v Unijo dovoljen uvoz in začasni sprejem le registriranih konjev iz regije BH-1 navedene tretje države, kakor je opisana v Prilogi I k Odločbi 2004/211/ES.
(5)
Bahrajn je 30. aprila 2012 Komisiji predložil končno poročilo o izkoreninjenju smrkavosti v severnem delu navedene tretje države, ki ni bilo vključeno v regijo BH-1, kakor je opisana v Prilogi I k Odločbi 2004/211/ES, in tudi ustrezna jamstva, da v šestih mesecev pred predložitvijo poročila Komisiji ni bilo evidentiranega nobenega primera smrkavosti na navedenem delu navedene tretje države.
(6)
Poleg tega je Bahrajn predložil informacije, ki kažejo, da so bile izvedene bistvene izboljšave za zagotovitev uradnega veterinarskega nadzora zdravstvenega stanja enoprstih kopitarjev v navedeni tretji državi. Bahrajn se je tudi zavezal, da bo še naprej nadzoroval smrkavost na svojem ozemlju.
(7)
Ob upoštevanju informacij in jamstev, ki jih je predložil Bahrajn, je primerno dovoliti ponovni vstop v Unijo registriranih konjev za dirke, tekmovanja in kulturne prireditve po začasnem izvozu iz regije BH-1 navedene tretje države ter uvoz in začasni sprejem v Unijo registriranih konjev z območij Bahrajna zunaj regije BH-1. Prilogo I k Odločbi 2004/211/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(8)
Ker se smrkavost pojavlja na nekaterih območjih Brazilije, je uvoz enoprstih kopitarjev ter njihovega semena, jajčnih celic in zarodkov dovoljen le iz regije BR-1 navedene tretje države, kakor je opisana v stolpcu 4 Priloge I k Odločbi 2004/211/ES. Državi Minais Gerais in Rio de Janeiro sta vključeni v navedeno regijo.
(9)
Brazilija je 22. maja 2012 Mednarodno organizacijo za zdravje živali obvestila o potrditvi primera smrkavosti pri konju iz države Minas Gerais. Brazilija je zato v skladu z Direktivo 2009/156/ES prenehala izdajati veterinarska spričevala za vse zvezne države, vključene v regijo BR-1. Poleg tega je Brazilija 16. julija 2012 Komisijo uradno obvestila o novem primeru smrkavosti, odkritem v državi Rio de Janeiro.
(10)
Ker državi Minais Gerais in Rio de Janeiro nista več prosti smrkavosti in ker so pristojni organi Brazilije predložili jamstva o odsotnosti bolezni v drugih zveznih državah, vključenih v regijo BR-1 navedene tretje države, bi bilo vnos za navedeno regijo v Prilogi I k Odločbi 2004/211/ES treba spremeniti, tako da se zadevni državi črtata iz opisa navedene regije.
(11)
Vendar je zaradi informacij in jamstev, ki jih je posredovala Brazilija, možno za omejeno obdobje dovoliti ponovni vstop registriranih konjev z dela območja zvezne države Rio de Janeiro po začasnem izvozu v skladu z zahtevami Odločbe Komisije 93/195/EGS z dne 2. februarja 1993 o pogojih v zvezi z zdravstvenim varstvom živali in izdajanju veterinarskih spričeval za ponovni vstop registriranih konjev za dirke, tekmovanja in kulturne prireditve po začasnem izvozu (5).
(12)
Odločbo 2004/211/ES bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(13)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Priloga I k Odločbi 2004/211/ES se spremeni:
1.
vnos za Bahrajn se nadomesti z naslednjim:
„BH
Bahrain
BH-0
Celotno ozemlje države
E
-
-
-
-
-
-
-
-
-
-“
BH-1
Južni del (del glavnega otoka Bahrajna, opisan v okencu 4)
E
X
X
X
-
-
-
-
-
-
BH-2
Severni del (del države zunaj območij, opisanih v okencu 4)
E
X
-
X
-
-
-
-
-
2.
vnos za Brazilijo se nadomesti z naslednjim:
„BR
Brazil
BR-0
Celotno ozemlje države
D
-
-
-
-
-
-
-
-
-
-
BR-1
Države:
Rio Grande do Sul, Santa Catarina, Paraná, São Paulo, Mato Grosso do Sul, Goiás, Distrito Federal, Espírito Santo, Rondônia, Mato Grosso
D
X
X
X
X
X
X
X
X
X
BR-2
Sociedade Hípica Brasileira in mednarodno letališče Antonio Carlos Jobim- Galeão ter avtocesta med območjema v državi Rio de Janeiro.
D
X
Velja do 31.10.2012“
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 27. septembra 2012


Input:
PADOMES LĒMUMS 2014/265/KĀDP
(2014. gada 12. maijs),
ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
2014. gada 17. martā Padome pieņēma Lēmumu 2014/145/KĀDP (1).
(2)
Ņemot vērā situācijas nopietnību Ukrainā, ierobežojumi ieceļošanai un līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana, būtu jāpiemēro fiziskām personām, kuras ir atbildīgas par darbībām vai politiku, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība vai stabilitāte vai drošība Ukrainā vai kavēts starptautisko organizāciju darbs Ukrainā, vai kuras minētās darbības vai politiku aktīvi atbalsta vai īsteno, un fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas ar šīm personām ir saistītas, vai juridiskas personas, vienības vai struktūras Krimā vai Sevastopolē, kuru īpašumtiesības ir nodotas pretēji Ukrainas tiesību aktiem, vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas no šādas nodošanas ir guvušas labumu. Labumguvēji no īpašumtiesību nodošanas jāsaprot kā tās juridiskās personas, vienības vai struktūras, kas kļuvušas par aktīvu īpašniekiem, kuri nodoti pretēji Ukrainas tiesību aktiem pēc Krimas un Sevastopoles anektēšanas.
(3)
Turklāt Padome uzskata, ka Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā iekļautajam to personu, vienību un struktūru sarakstam, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus, būtu jāpievieno papildu personas un vienības.
(4)
Ir vajadzīga turpmāka Savienības rīcība, lai īstenotu konkrētus pasākumus.
(5)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2014/145/KĀDP,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2014/145/KĀDP ar šo groza šādi.
1.
Lēmuma 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu ieceļot to teritorijā vai šķērsot to fiziskām personām, kuras ir atbildīgas par darbībām vai politiku, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība vai stabilitāte vai drošība Ukrainā vai kavēts starptautisko organizāciju darbs Ukrainā, vai kuras minētās darbības vai politiku aktīvi atbalsta vai īsteno, un fiziskām personām, kas ar šīm personām ir saistītas, kā uzskaitīts pielikumā.”.
2.
Lēmuma 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir to fizisko personu īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā, kuras ir atbildīgas par darbībām vai politiku, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība vai stabilitāte vai drošība Ukrainā vai kavēts starptautisko organizāciju darbs Ukrainā, vai kuras minētās darbības vai politiku aktīvi atbalsta vai īsteno, un ar tām saistīto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā, vai to Krimā vai Sevastopolē esošo juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā, kuru īpašumtiesības ir nodotas pretēji Ukrainas tiesību aktiem, vai to juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā, turējumā vai pārziņā, kuras ir guvušas labumu no šādas nodošanas, kā uzskaitīts pielikumā.”.
3.
Lēmuma 3. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Padome pēc dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma vienprātīgi nolemj izveidot un grozīt pielikumā iekļauto sarakstu.”.
2. pants
Šā lēmuma pielikumā uzskaitītās personas un vienības pievieno sarakstam, kas iekļauts Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2014. gada 12. maijā


Input:
32013R0348
L 108/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 348/2013
od 17. travnja 2013.
o izmjeni Priloga XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 kao i Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (1), a posebno njezine članke 58. i 131.,
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 1907/2006 predviđa se da tvari koje ispunjavaju kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1A ili 1B), mutagene (kategorije 1A ili 1B) ili reproduktivno toksične tvari (kategorije 1A ili 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o razvrstavanju, označivanju i pakiranju tvari i smjesa (2), tvari koje su postojane, bioakumulativne i toksične, tvari koje su vrlo postojane, vrlo bioakumulativne i vrlo toksične te tvari kod kojih postoje znanstveni dokazi o vjerojatnim ozbiljnim učincima na zdravlje ljudi ili okoliš koji su jednako zabrinjavajući mogu podlijegati odobrenju.
(2)
Trikloroetilen ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točki (a) te Uredbe.
(3)
Kromov trioksid ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1A) i mutagene (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a) i (b) te Uredbe.
(4)
Kiseline koje nastaju iz kromovog trioksida i njihovi oligomeri ispunjavaju kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjavaju kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točki (a) te Uredbe.
(5)
Natrijev dikromat ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B), mutagene (kategorije 1B) i reproduktivno toksične (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a), (b) i (c) te Uredbe.
(6)
Kalijev dikromat ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B), mutagene (kategorije 1B) i reproduktivno toksične (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a), (b) i (c) te Uredbe.
(7)
Amonijev dikromat ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B), mutagene (kategorije 1B) i reproduktivno toksične (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a), (b) i (c) te Uredbe.
(8)
Kalijev kromat ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B) i mutagene (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a) i (b) te Uredbe.
(9)
Natrijev kromat ispunjava kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B), mutagene (kategorije 1B) i reproduktivno toksične (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjava kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a), (b) i (c) te Uredbe.
(10)
Te su tvari identificirane i stavljene na popis tvari koje se predlažu za uvrštenje u skladu s člankom 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006. Njih je nadalje kao prioritet za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 odredila Europska agencija za kemikalije (dalje u tekstu: Agencija) u svojoj preporuci od 20. prosinca 2011. (3) u skladu s člankom 58. te Uredbe. Stoga je primjereno te tvari uvrstiti u taj Prilog.
(11)
Spojevi kobalta, kobaltov(II) sulfat, kobaltov diklorid, kobaltov(II) dinitrat, kobaltov(II) karbonat i kobaltov(II) diacetat ispunjavaju kriterije prema kojima se tvari razvrstavaju kao kancerogene (kategorije 1B) i reproduktivno toksične (kategorije 1B) u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008 te stoga ispunjavaju kriterije za uvrštavanje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 koji su utvrđeni u članku 57. točkama (a), (b) i (c) te Uredbe. Identificirani su i stavljeni na popis tvari koje se predlažu za uvrštenje u skladu s člankom 59. Uredbe (EZ) br. 1907/2006.
(12)
Ti su spojevi kobalta također određeni kao prioritet za uvrštenje u Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 preporukom Agencije od 20. prosinca 2011. u skladu s člankom 58. te Uredbe. Međutim, Komisija smatra da najmanje jedna od uporaba tih tvari (tj. površinska obrada) predstavlja rizik za zdravlje ljudi koji nije pod primjerenim nadzorom i koji se treba razmotriti. Stoga Komisija u skladu s člankom 69. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 treba od Agencije zatražiti da izradi dokumentaciju u skladu sa zahtjevima Priloga XV. toj Uredbi. Stoga je primjereno odgoditi odluku o uvrštenju bilo koje od tih tvari u Prilog XIV. do zaključenja postupka koji je utvrđen u člancima 69. do 73. te Uredbe.
(13)
U preporuci Agencije od 20. prosinca 2011. za svaku od tvari navedenih u Prilogu ovoj Uredbi utvrđeni su najkasniji datumi podnošenja zahtjeva iz članka 58. stavka 1. točke (c) alineje ii. Uredbe (EZ) br. 1907/2006. Ti su datumi utvrđeni na osnovi procijenjenog vremena koje bi bilo potrebno za izradu zahtjeva za odobrenje, uzimajući u obzir dostupne informacije o različitim tvarima i informacije primljene tijekom konzultacija s javnošću koje se izvode u skladu s člankom 58. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1907/2006. Također je uzeta u obzir sposobnost Agencije da obradi zahtjeve u roku koji je predviđen Uredbom (EZ) br. 1907/2006.
(14)
U pogledu sedam spojeva kobalta, Agencija je predložila da najkasniji datum podnošenja zahtjeva bude 21 mjesec nakon stupanja na snagu ove Uredbe. Međutim, na temelju rasprave s državama članicama, zahvaljujući širem shvaćenju značaja specifične strukture dotičnih tržišta i povezanih lanaca ponude, donesen je zaključak da bi najkasniji datum podnošenja zahtjeva trebao biti 35 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
(15)
Datum povlačenja iz članka 58. stavka 1. točke (c) alineje i. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 bi za svaku od tvari navedenih u Prilogu ovoj Uredbi trebao biti 18 mjeseci nakon najkasnijeg datuma podnošenja zahtjeva iz članka 58. stavka 1. točke (c) alineje ii. te Uredbe.
(16)
Primjereno je utvrditi datume iz alineja i. i ii. članka 58. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 1907/2006 u Prilogu XIV. toj Uredbi.
(17)
Članak 58. stavak 1. točka (e) zajedno s člankom 58. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 predviđa mogućnost izuzeća uporaba ili kategorija uporaba u slučajevima kada postoji posebno zakonodavstvo Unije koje nameće minimalne zahtjeve u pogledu zaštite zdravlja ljudi ili okoliša kojim se osigurava primjeren nadzor rizika. Na osnovi trenutačno dostupnih informacija nije primjereno utvrditi izuzeća na temelju tih odredaba.
(18)
Na osnovi trenutačno dostupnih informacija nije primjereno utvrditi izuzeća za istraživanje i razvoj usmjeren prema proizvodima i postupcima.
(19)
Na osnovi trenutačno dostupnih informacija nije primjereno utvrditi razdoblja za preispitivanje određenih uporaba.
(20)
Uredbu (EZ) br. 1907/2006 treba stoga odgovarajuće izmijeniti.
(21)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog na temelju članka 133. Uredbe (EZ) br. 1907/2006,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog XIV. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 izmjenjuje se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu trećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 17. travnja 2013.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1119/2012,
annettu 29 päivänä marraskuuta 2012,
valmisteiden Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M DSM 11673, Pediococcus pentosaceus DSM 23376, NCIMB 12455 ja NCIMB 30168, Lactobacillus plantarum DSM 3676 ja DSM 3677 ja Lactobacillus buchneri DSM 13573 hyväksymisestä kaikkien eläinlajien rehun lisäaineina
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 säädetään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksymisestä ja vahvistetaan perustelut ja menettelyt hyväksynnän myöntämiselle. Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 7 kohdassa sekä sen 10 artiklan 1-4 kohdassa vahvistetaan erityissäännökset sellaisten tuotteiden arviointia varten, joita käytettiin unionissa säilörehun lisäaineina asetuksen soveltamisen alkamisajankohtana.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti valmisteet Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M DSM 11673, Pediococcus pentosaceus DSM 23376, Pediococcus pentosaceus NCIMB 12455, Pediococcus pentosaceus NCIMB 30168, Lactobacillus plantarum DSM 3676, Lactobacillus plantarum DSM 3677 ja Lactobacillus buchneri DSM 13573 merkittiin olemassa olevina tuotteina rehun lisäaineita koskevaan yhteisön rekisteriin, jossa ne kuuluvat funktionaaliseen ryhmään ”säilörehun lisäaineet”, käytettäväksi kaikille eläinlajeille.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan mukaisesti toimitettiin kyseisten valmisteiden hyväksyntää kaikkien eläinlajien rehun lisäaineina koskevat hakemukset, joissa pyydettiin, että kyseiset lisäaineet luokiteltaisiin luokkaan ”teknologiset lisäaineet” ja funktionaaliseen ryhmään ”säilörehun lisäaineet”. Hakemusten mukana toimitettiin asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaadittavat tiedot ja asiakirjat.
(4)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, totesi 23 päivänä toukokuuta 2012 (2) ja 14 päivänä kesäkuuta 2012 (3) antamissaan lausunnoissa, että asianomaiset valmisteet eivät ehdotetuissa käyttöolosuhteissa vaikuta haitallisesti eläinten tai ihmisten terveyteen eivätkä ympäristöön. Elintarvikeviranomainen totesi lisäksi, että valmisteilla Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M DSM 11673, Pediococcus pentosaceus DSM 23376, Pediococcus pentosaceus NCIMB 12455 ja Pediococcus pentosaceus NCIMB 30168 pystytään parantamaan kaikista nurmirehuista tehtävän säilörehun tuotantoa, koska ne alentavat pH-arvoa ja lisäävät kuiva-aineen ja/tai proteiinin säilyvyyttä. Elintarvikeviranomaisen mukaan valmisteilla Lactobacillus plantarum DSM 3676 ja Lactobacillus plantarum DSM 3677 pystytään parantamaan säilörehun tuotantoa helposti tai kohtalaisen vaikeasti säilöttävästä aineksesta lisäämällä maitohappopitoisuutta ja kuiva-aineen säilyvyyttä, alentamalla pH-arvoa ja vähentämällä kohtalaisesti proteiinin hajoamista. Se katsoi myös, että valmisteella Lactobacillus buchneri DSM 13573 voidaan lisätä useantyyppisten nurmirehujen etikkahappopitoisuutta. Elintarviketurvallisuusviranomaisen mukaan erityiset markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset eivät ole tarpeen. Elintarviketurvallisuusviranomainen myös vahvisti asetuksella (EY) N:o 1831/2003 perustetun yhteisön vertailulaboratorion toimittaman raportin analyysimenetelmästä, jolla lisäaine määritetään rehusta.
(5)
Kyseisten valmisteiden arviointi osoittaa, että asetuksen (EY) N:o 1831/2003 5 artiklassa säädetyt hyväksymisen edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi valmisteiden käyttö tämän asetuksen liitteessä kuvatulla tavalla olisi hyväksyttävä.
(6)
Koska hyväksynnän edellytysten muutoksia ei ole turvallisuussyistä välttämätöntä alkaa soveltaa välittömästi, on aiheellista säätää siirtymäajasta, jotta asianomaiset tahot voivat valmistautua uusien hyväksynnästä aiheutuvien vaatimusten noudattamiseen.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Hyväksyntä
Hyväksytään liitteessä eritellyt valmisteet, jotka kuuluvat lisäaineluokkaan ”teknologiset lisäaineet” ja funktionaaliseen ryhmään ”säilörehun lisäaineet”, eläinten ruokinnassa käytettävinä lisäaineina kyseisessä liitteessä vahvistetuin edellytyksin.
2 artikla
Siirtymätoimenpiteet
Sallitaan liitteessä eriteltyjen valmisteiden ja niitä sisältävän rehun, joka on valmistettu ja varustettu merkinnöillä ennen 20 päivää kesäkuuta 2013 ennen 20 päivää joulukuuta 2012 voimassa olleiden sääntöjen mukaisesti, saattaminen markkinoille ja käyttö, kunnes varastot loppuvat.
3 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä marraskuuta 2012.