Input:
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2014/45/EU
af 3. april 2014
om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionen fremsatte i sin hvidbog af 28. marts 2011 med titlen »En køreplan for et fælles europæisk transportområde - mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem« en »nul-vision«, dvs. et mål, efter hvilket Unionen bør så godt som eliminere dødsulykker i vejtrafikken inden udgangen af 2050. Med henblik på at nå dette mål forventes køretøjsteknologi at yde et stort bidrag til at forbedre vejtransportens sikkerhedsniveau.
(2)
Kommissionen foreslog i sin meddelelse med titlen »På vej mod et europæisk trafiksikkerhedsområde: politiske retningslinjer for trafiksikkerheden for 2011-2020« en yderligere halvering af antallet af trafikdræbte i Unionen inden udgangen af 2020 i forhold til 2010. Med henblik på at opfylde dette mål fastsatte Kommissionen syv strategiske mål og fastlagde en indsats for at gøre køretøjer mere sikre, en strategi for at mindske antallet af personskader og foranstaltninger med henblik på at forbedre sikkerheden for bløde trafikanter, navnlig motorcyklister.
(3)
Teknisk kontrol indgår i en bredere ordning, som er udformet med henblik på at sikre, at køretøjerne holdes i en sikker og miljømæssigt acceptabel tilstand, så længe de benyttes. Denne ordning bør omfatte periodisk teknisk kontrol af alle køretøjer og syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer samt indførelse af en procedure til registrering af køretøjer for at give mulighed for at inddrage et køretøjs tilladelse til at blive anvendt til vejtrafik, hvis køretøjet udgør en umiddelbar risiko for trafiksikkerheden. Periodisk kontrol bør være det vigtigste redskab til at sikre trafiksikkerhed. Teknisk kontrol af erhvervskøretøjer ved vejsiden bør udelukkende fungere som supplement til den periodiske kontrol.
(4)
Medlemsstater bør have mulighed for at fastsætte højere kontrolstandarder end dem, der er påkrævet i dette direktiv.
(5)
Håndhævelsen af den tekniske kontrol kan omfatte oplysningskampagner rettet mod køretøjers ejere og mod udvikling af god praksis og gode vaner som et resultat af en grundlæggende kontrol af deres køretøjer.
(6)
Køretøjer med fejlbehæftede tekniske systemer indvirker på trafiksikkerhed og kan medvirke til færdselsulykker med deraf følgende kvæstelser eller dødsfald. Denne indflydelse kan nedbringes, hvis der gennemføres tilstrækkelige forbedringer af den tekniske kontrol. Tidlig opdagelse af en mangel ved et køretøjs trafiksikkerhed vil medvirke til afhjælpning af denne mangel og dermed til at forebygge ulykker.
(7)
Køretøjer med svigtende emissionsbegrænsningssystemer har større påvirkning af miljøet end tilstrækkeligt vedligeholdte køretøjer. Derfor vil en ordning med periodisk teknisk kontrol også bidrage til miljøforbedringer ved at nedbringe den gennemsnitlige emission fra køretøjer.
(8)
Medlemsstaterne bør overveje at indføre tilstrækkelige foranstaltninger til at forhindre uheldig manipulation af eller indgreb i dele og komponenter i et køretøj, som kan have negativ indvirkning på et køretøjs sikkerheds- og miljømæssige egenskaber, navnlig gennem periodisk teknisk kontrol, herunder med sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen, har afskrækkende virkning og ikke må medføre forskelsbehandling.
(9)
I løbet af de seneste to årtier er kravene vedrørende motorkøretøjers emissioner ved typegodkendelse løbende blevet skærpet. Imidlertid er luftkvalitet ikke blevet forbedret så meget som forudset gennem skærpelsen af emissionsstandarderne for køretøjer, navnlig for så vidt angår kvælstofoxider (NOx) og fine partikler. Muligheden for at forbedre kontrolcyklusser, således at de kommer til at svare til forholdene på vejene, bør undersøges grundigt med henblik på at udvikle fremtidige løsninger, herunder indføre kontrolmetoder til måling af NOx-niveauer og grænseværdier for NOx-emissioner.
(10)
For køretøjer, der opfylder emissionsklasse Euro 6 og Euro VI, er egendiagnosesystemer blevet mere effektive til at vurdere emissioner, hvilket berettiger deres anvendelse på linje med den traditionelle emissionskontrol i forbindelse med teknisk kontrol. Med henblik på at gøre det muligt at anvende egendiagnosesystemer til teknisk kontrol for køretøjer op til emissionsklasse Euro 5 og Euro V bør medlemsstater kunne tillade denne testmetode i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger og andre krav for sådanne køretøjer, hvis overensstemmelsen under hensyntagen til enhver relevant typegodkendelseslovgivning, hvor dette er relevant, er blevet uafhængigt kontrolleret.
(11)
En række tekniske standarder og krav vedrørende køretøjers sikkerhed er vedtaget i Unionen. Det er nødvendigt gennem en ordning med periodisk teknisk kontrol at sikre, at køretøjer opfylder sikkerhedsstandarder i hele deres levetid. Denne ordning bør gælde for visse køretøjsklasser som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (3), 2003/37/EF (4) og 2007/46/EF (5).
(12)
Hjultraktorer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 40 km/h anvendes i stigende grad i stedet for lastbiler i lokal transport og til erhvervskørsel. Deres risikopotentiale kan sammenlignes med lastbiler, og køretøjer i denne kategori, som hovedsagelig anvendes på offentlig vej, bør derfor være genstand for teknisk kontrol.
(13)
Køretøjer af historisk betydning anses for at bevare kulturarven fra den periode, hvori de blev konstrueret, og de formodes at blive anvendt sjældent på offentlig vej. Det bør derfor overlades til medlemsstaterne at fastlægge hyppigheden af periodisk teknisk kontrol for sådanne køretøjer. Det bør ligeledes overlades til medlemsstaterne at regulere den tekniske kontrol for andre typer specialkøretøjer.
(14)
Køretøjer, der udelukkende anvendes i fjerntliggende områder i medlemsstaterne, særligt på små øer med færre end 5 000 indbyggere eller i tyndt befolkede områder med en befolkningstæthed på mindre end fem indbyggere pr. kvadratkilometer, anvendes under forhold, der kan kræve en særlig ordning for teknisk kontrol. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at fritage sådanne køretøjer fra at være omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.
(15)
Den tekniske kontrol er et nationalt anliggende og bør derfor udføres af medlemsstaterne eller af offentlige eller private organer udpegede til at udføre sådan kontrol under deres tilsyn. Medlemsstaterne bør altid forblive ansvarlige for den tekniske kontrol, selv når det nationale system gør det muligt for private organer, herunder dem, der også udfører reparationer af køretøjer, at udføre teknisk kontrol.
(16)
Medlemsstaterne bør have beføjelse til at udpege synsvirksomheder, der er beliggende uden for deres område, til at udføre teknisk kontrol med køretøjer, der er registreret på deres område, hvis disse synsvirksomheder allerede er blevet godkendt til at udføre kontroller af køretøjer i den medlemsstat, hvor de er beliggende.
(17)
Af hensyn til inspektionen af køretøjer og især deres elektroniske sikkerhedskomponenter er det af afgørende betydning at have adgang til hvert enkelt køretøjs tekniske specifikationer. Derfor bør køretøjsfabrikanter stille de data til rådighed, der er nødvendige for at verificere sikkerheds- og miljørelaterede komponenters funktionsduelighed. Bestemmelserne vedrørende adgang til reparations- og vedligeholdelsesoplysninger bør ligeledes anvendes til dette formål, hvorved synsvirksomheder gives adgang til oplysninger, som er nødvendige for tekniske kontrol. Disse data bør indeholde oplysninger, der gør, at køretøjers sikkerhedssystemers funktionsduelighed kan kontrolleres, så sådanne systemer kan kontrolleres i forbindelse med periodiske tekniske kontroller. Dette har afgørende betydning, især for elektronisk styrede systemer, og bør omfatte alle de elementer, som er monteret af fabrikanten.
(18)
Køretøjer, der anvendes på offentlig vej, kræves at være trafiksikre, når de anvendes. Indehaveren af registreringsattesten og i givet fald føreren af køretøjet bør bære ansvaret for, at køretøjet konstant opfylder de tekniske forskrifter.
(19)
Det er vigtigt for trafiksikkerheden og for dens indvirkning på samfundet, at køretøjer, der anvendes på vejene, bør være i en ordentlig teknisk stand. Derfor bør medlemsstaterne ikke være forhindret i at tillade yderligere tekniske kontroller på frivillig basis.
(20)
For at indrømme indehavere af en registreringsattest og operatører en vis grad af fleksibilitet bør medlemsstaterne kunne fastlægge en periode på flere uger, inden for hvilken den periodiske tekniske kontrol skal foretages.
(21)
Kontrollen med et køretøj i løbet af dets levetid bør være relativt enkel, hurtig og billig, men skal samtidig være effektiv i forhold til at nå målene i dette direktiv.
(22)
Den tekniske kontrol bør omfatte alle de punkter, der er relevante i forhold til køretøjets specifikke design, konstruktion og udstyr. Kompatibilitet mellem dele og komponenter, såsom mellem hjul og hjulnav, bør behandles som et kritisk sikkerhedspunkt og bør derfor kontrolleres i forbindelse med en teknisk kontrol. I forbindelse med disse punkter og i betragtning af køretøjsteknologiens nuværende stade bør moderne elektroniske systemer føjes til listen over punkter, der skal kontrolleres. Med henblik på at harmonisere teknisk kontrol bør der fastsættes prøvningsmetoder for de enkelte kontrolpunkter. Disse punkter bør ajourføres i forhold til den seneste forskning og den tekniske udvikling på området for køretøjers sikkerhed.
(23)
For at fremme harmoniseringen og sikre ensartede standarder bør der findes en ikkeudtømmende liste over de vigtigste årsager til fejl for så vidt angår samtlige kontrolpunkter. For at opnå ensartethed i bedømmelsen af det kontrollerede køretøj bør konstaterede fejl vurderes på grundlag af en fælles standard.
(24)
Med henblik på bedre anvendelse af princippet om fri bevægelighed inden for Unionen bør medlemsstater anerkende synsrapporter, der er udstedt af en anden medlemsstat i forbindelse med omregistrering af et køretøj. Dette bør ikke indvirke på en medlemsstats ret til at kontrollere synsrapporten og køretøjets identifikation i forbindelse med en omregistrering samt til at kræve, at en ny teknisk kontrol udføres i henhold til betingelserne fastlagt i dette direktiv.
(25)
Svig med kilometertallet bør anses for en strafbar handling, fordi manipulation med en kilometertæller kan føre til en ukorrekt vurdering af et køretøjs tekniske stand. En registrering af kilometertallet i synsrapporten og inspektørers adgang til disse oplysninger bør gøre det lettere at afsløre indgreb i eller manipulation af kilometertælleren. Udvekslingen af oplysninger om kilometertal mellem medlemsstaters kompetente myndigheder bør kontrolleres af Kommissionen.
(26)
En synsrapport bør udstedes efter hver kontrol. Denne bør omfatte oplysninger om køretøjets identitet og om synsresultatet. Synsresultatet bør være tilgængelige i elektronisk form. Af hensyn til en korrekt opfølgning på en teknisk kontrol bør medlemsstaterne indsamle og opbevare disse oplysninger i en database, navnlig for at kunne analysere resultaterne af de periodiske tekniske kontroller.
(27)
Indehaveren af registreringsattesten for og i givet fald føreren af et køretøj, for hvilket der i forbindelse med den tekniske kontrol er konstateret mangler og navnlig mangler, der udgør en risiko for trafiksikkerheden, bør straks afhjælpe disse mangler. Er manglerne farlige, kan der være nødvendigt at begrænse brugen af køretøjet, indtil manglerne er afhjulpet fuldt ud.
(28)
Tilhører det kontrollerede køretøj en køretøjsklasse, som ikke er underlagt registrering i den medlemsstat, hvor det er taget i drift, bør denne medlemsstat kunne kræve, at synsattesten opsættes på et synligt sted på køretøjet.
(29)
Med henblik på at sikre en kontrol af høj kvalitet i hele Unionen bør det udstyr, der anvendes ved kontrol, samt vedligeholdelsen og kalibreringen heraf kontrolleres i henhold til de specifikationer, der er givet af medlemsstaterne eller fabrikanterne.
(30)
Det bør være muligt, at anvende alternativt udstyr, der afspejler teknologisk fremskridt og innovation, forudsat at der sikres et tilsvarende højt kontrolniveau.
(31)
Medlemsstaterne bør i forbindelse med godkendelse af synsvirksomheder på deres område tage hensyn til det forhold, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF (6) udelader tjenesteydelser af almen interesse på transportområdet fra sit anvendelsesområde.
(32)
Synsvirksomhederne sikrer, at køretøjskontrollen er objektiv og af høj kvalitet. For at opfylde mindstekravene med hensyn til kvalitetsstyring skal synsvirksomhederne derfor opfylde kravene fastlagt af den medlemsstat, der har givet godkendelsen.
(33)
Høje standarder for teknisk kontrol forudsætter, at synsmedarbejderne besidder færdigheder og kompetencer på højt niveau. Der bør indføres et uddannelsessystem omfattende grunduddannelse og periodiske genopfriskningskurser eller en passende prøve. Der bør fastsættes en overgangsperiode for at sikre, at nuværende synsmedarbejdere problemfrit integreres i forløbet af periodiske genopfriskningskurser eller prøver. Med henblik på at sikre høje uddannelsesstandarder bør medlemsstaterne kunne fastsætte yderligere krav til kompetence og tilsvarende uddannelse.
(34)
Inspektører bør, når de udfører teknisk kontrol, handle uafhængigt, og deres bedømmelse bør ikke være påvirket af interessekonflikter, herunder af økonomisk eller personlig art. Der bør derfor ikke være nogen direkte sammenhæng mellem betalingen af inspektørerne og resultatet af den tekniske kontrol. Det bør være muligt for medlemsstaterne at foreskrive krav vedrørende adskillelsen af aktiviteter eller give et privat organ tilladelse til at udføre såvel teknisk kontrol som reparationer af et køretøj, selv af samme køretøj, hvis det tilsynsførende organ har konstateret med fuld tilfredshed, at der er garanti for objektivitet på et højt niveau.
(35)
Resultaterne af en teknisk kontrol bør ikke ændres af forretningsmæssige hensyn. Det tilsynsførende organ bør kun kunne ændre resultaterne af en teknisk kontrol, hvis resultatet af denne kontrol, der er foretaget af en inspektør, er åbenbart ukorrekt.
(36)
Med henblik på at sikre, at kontrollens høje kvalitet opretholdes på længere sigt, bør medlemsstaterne oprette et kvalitetssikringssystem, der omfatter godkendelse, tilsyn, tilbagekaldelse, suspension eller ophævelse af tilladelsen til at udføre teknisk kontrol.
(37)
Akkreditering af synsvirksomheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (7) bør ikke udgøre en forpligtelse for medlemsstaterne.
(38)
I flere medlemsstater foretager et stort antal private godkendte synsvirksomheder teknisk kontrol. For at sikre en effektiv informationsudveksling herom mellem medlemsstaterne bør der oprettes nationale kontaktpunkter.
(39)
Teknisk kontrol udgør en del af en bredere reguleringsordning, der gælder for køretøjer i hele deres levetid, fra godkendelse over registrering og syn indtil ophugning. Udveksling af oplysninger fra nationale og fabrikanters elektroniske databaser bør i princippet medvirke til at forbedre effektiviteten af den samlede administration af køretøjer og bør mindske omkostninger og administrative byrder. Kommissionen bør undersøge gennemførligheden af og omkostninger og fordele ved at oprette en elektronisk informationsplatform for køretøjer, der udnytter eksisterende og allerede implementerede IT-løsninger i forbindelse med international dataudveksling for at minimere omkostningerne og undgå gentagelser. I forbindelse med sin undersøgelse heraf bør Kommissionen overveje, hvordan de eksisterende nationale systemer forbindes bedst med henblik på at udveksle oplysninger om data vedrørende teknisk kontrol og kilometertal mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for kontrol, registrering og godkendelse af køretøjer samt synsvirksomheder, prøvningsudstyrsfabrikanter og bilfabrikanter. Kommissionen bør også undersøge gennemførligheden af og omkostninger og fordele ved indsamling og opbevaring af tilgængelige oplysninger vedrørende de vigtigste sikkerhedsrelaterede komponenter i køretøjer, som har været involveret i alvorlige ulykker, samt muligheden for at indgive oplysninger om ulykkesbeskrivelser og kilometertal i anonym form til inspektører, indehavere af registreringsattester og dem, der undersøger ulykker.
(40)
For at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af dette direktiv bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (8).
(41)
Kommissionen bør ikke vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende oplysninger, der skal gøres tilgængelige fra bilfabrikanternes side med henblik på den tekniske kontrol, hvis det udvalg, der nedsættes i henhold til dette direktiv, ikke fremkommer med nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen fremlægger.
(42)
For at ajourføre betegnelserne for køretøjsklasser i artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1 og 2, ajourføre bilag I, punkt 3, for så vidt angår metoder og tilpasse bilag I, punkt 3, for så vidt angår listen over kontrolpunkter, metoder og vurdering af mangler, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(43)
Teknisk kontrol har direkte indflydelse på trafiksikkerheden og bør derfor revideres periodisk. Kommissionen bør aflægge rapport om effektiviteten af bestemmelserne i dette direktiv, herunder om dem, der vedrører dets anvendelsesområde, kontrolhyppigheden, yderligere fremme af det tekniske kontrolsystem gennem elektronisk informationsudveksling samt muligheden af en fremtidig gensidig anerkendelse af synsrapporter.
(44)
Synsvirksomhedernes prøvningsfaciliteter og -udstyr skal opfylde de krav, som er fastsat for udførelsen af teknisk kontrol. Da dette nødvendiggør betydelige investeringer og tilpasninger, som muligvis ikke kan gennemføres øjeblikkeligt, bør synsvirksomhederne indrømmes en periode på fem år til at overholde disse krav. Tilsynsmyndighederne bør ligeledes indrømmes en periode på fem år til at opfylde alle kriterier og krav vedrørende godkendelse af og tilsyn med synsvirksomheder.
(45)
Målet for dette direktiv, nemlig at forbedre trafiksikkerheden gennem fastlæggelse af fælles mindstekrav og harmoniserede regler om teknisk kontrol af køretøjer i Unionen, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(46)
Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og som er omhandlet i artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union.
(47)
Dette direktiv integrerer og ajourfører bestemmelserne i Kommissionens henstilling 2010/378/EU (9) med henblik på at regulere resultaterne af de tekniske prøvningsmetoder bedre.
(48)
Dette direktiv ajourfører de tekniske krav fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF (10), og anvendelsesområdet heraf udvides med henblik på bl.a. at inddrage bestemmelser om etableringen af synsvirksomheder og deres tilsynsorganer samt om udpegelse af inspektører, som har til opgave at udføre teknisk kontrol. Nævnte direktiv bør derfor ophæves -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL I
GENSTAND, DEFINITIONER OG ANVENDELSESOMRÅDE
Artikel 1
Genstand
Ved dette direktiv fastsættes mindstekrav til en ordning for periodisk teknisk kontrol af køretøjer, der anvendes på offentlig vej.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 25 km/h af følgende klasser, som er omhandlet i direktiv 2002/24/EF, 2003/37/EF og 2007/46/EF:
-
motorkøretøjer beregnet og konstrueret primært til befordring af personer og deres bagage med højst otte siddepladser foruden førersædet - køretøjsklasse M1
-
motorkøretøjer beregnet og konstrueret primært til befordring af personer og deres bagage med mere end otte siddepladser foruden førersædet - køretøjsklasse M2 og M3
-
motorkøretøjer beregnet og konstrueret primært til godstransport med en totalvægt på højst 3,5 ton - køretøjsklasse N1
-
motorkøretøjer beregnet og konstrueret primært til transport af gods og med en totalvægt på over 3,5 ton - køretøjsklasse N2 og N3
-
påhængsvogne beregnet og konstrueret til transport af gods eller personer samt til beboelse med en totalvægt på over 3,5 ton - køretøjsklasse O3 og O4
-
fra den 1. januar 2022 to- eller trehjulede motordrevne køretøjer - køretøjsklasse L3e, L4e, L5e og L7e med en slagvolumen på over 125 cm3
-
hjultraktorer i klasse T5, der hovedsagelig anvendes på offentlig vej med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 40 km/h.
2. Medlemsstaterne kan undtage følgende køretøjer, der er registreret på deres område, fra dette direktivs anvendelsesområde:
-
køretøjer, der anvendes under særlige forhold, samt køretøjer, der aldrig eller næsten aldrig anvendes på offentlig vej, såsom køretøjer af historisk betydning eller konkurrencekøretøjer
-
køretøjer dækket af diplomatisk immunitet
-
køretøjer, der anvendes af de væbnede styrker, de styrker, der er ansvarlige for lov og orden, brandvæsenet, civilbeskyttelsestjenester og nødberedskabs- eller redningstjenester
-
køretøjer, som anvendes til landbrugs-, gartneri-, skovbrugs-, opdræts- eller fiskeriformål udelukkende på den pågældende medlemsstats territorium og hovedsageligt på et område, hvor sådanne aktiviteter finder sted, herunder landbrugsveje, skovbrugsveje eller landbrugsmarker
-
køretøjer, der udelukkende anvendes på små øer eller i tyndt befolkede områder
-
specialkøretøjer, der benyttes til transport af cirkus- og tivoliudstyr med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på højst 40 km/h og kun færdes på den pågældende medlemsstats territorium
-
køretøjer i køretøjsklasse L3e, L4e, L5e og L7e med en slagvolumen på over 125 cm3, hvor medlemsstaten har indført effektive alternative trafiksikkerhedsforanstaltninger for to- eller trehjulede køretøjer under hensyntagen til navnlig de relevante trafiksikkerhedsstatistikker dækkende de seneste fem år. Medlemsstaterne skal oplyse Kommissionen om sådanne undtagelser.
3. Medlemsstaterne kan indføre nationale krav om teknisk kontrol af køretøjer registreret på deres område, der ikke er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, og for køretøjer, som er anført i stk. 2.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv alene forstås ved:
1) »køretøj«: ethvert motorkøretøj, som ikke kører på skinner, eller påhængskøretøjer dertil
2) »motorkøretøj«: ethvert selvkørende motorkøretøj på hjul med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 25 km/h
3) »påhængskøretøj«: et køretøj på hjul, der ikke er selvkørende, men som er beregnet og konstrueret til at blive trukket af et motorkøretøj
4) »sættevogn«: ethvert påhængskøretøj, der er beregnet til at blive koblet til et motorkøretøj, således at påhængskøretøjet delvis hviler på motorkøretøjet, og en betydelig del af dets egenvægt og vægten af dets ladning bæres af motorkøretøjet
5) »to- og trehjulede køretøjer«: ethvert motordrevent køretøj på to hjul med eller uden en sidevogn samt enhver tricykel eller quadricykel
6) »køretøj, der er registreret i en medlemsstat«: et køretøj, der er registreret eller taget i brug i en medlemsstat
7) »køretøj af historisk betydning«: ethvert køretøj, der anses for at være historisk af den medlemsstat, hvor registreringen er sket, eller et af dens udpegede godkendende organer, og som opfylder alle følgende betingelser:
-
det blev fremstillet eller registreret første gang for mindst 30 år siden
-
den særlige type, som defineret i relevant EU-ret eller national ret, er ikke længere i produktion
-
det er historisk bevaret og vedligeholdt i original stand, og der er ikke foretaget væsentlige ændringer af hoveddelenes tekniske specifikationer
8) »indehaver af en registreringsattest«: den juridiske eller fysiske person, i hvis navn køretøjet er registreret
9) »teknisk kontrol« (syn): inspektion i overensstemmelse med bilag I, der er udformet til at sikre, at et køretøj kan anvendes sikkert på offentlig vej, og at det er i overensstemmelse med de krævede og obligatoriske sikkerheds- og miljømæssige karakteristika
10) »godkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at et køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav som omhandlet i direktiv 2002/24/EF, direktiv 2003/37/EF og direktiv 2007/46/EF
11) »mangler«: tekniske defekter og andre tilfælde af manglende overensstemmelse, der er konstateret under en teknisk kontrol
12) »synsrapport«: en prøvningsrapport om teknisk kontrol, som udstedes af den kompetente myndighed eller en synsvirksomhed, og som indeholder resultatet af den tekniske kontrol
13) »inspektør«: en person, som en medlemsstat eller dens kompetente myndighed har godkendt til at foretage teknisk kontrol i en synsvirksomhed eller, hvor dette er relevant, på vegne af den kompetente myndighed
14) »kompetent myndighed«: en myndighed eller et offentligt organ, der er udpeget af en medlemsstat som ansvarlig for at forvalte ordningen for teknisk kontrol og herunder udføre teknisk kontrol, når dette er relevant
15) »synsvirksomhed«: et offentligt eller privat organ eller en virksomhed, der er godkendt af en medlemsstat til at foretage teknisk kontrol
16) »tilsynsorgan«: et eller flere organer, der er oprettet af en medlemsstat og er ansvarlige for at føre tilsyn med synsvirksomheder. Et tilsynsorgan kan være en del af den eller de kompetente myndigheder
17) »lille ø«: en ø med færre end 5 000 indbyggere, som ikke er forbundet med andre dele af territoriet med vejbroer eller vejtunneler
18) »tyndt befolket område«: et på forhånd afgrænset område med en befolkningstæthed på færre end fem indbyggere pr. kvadratkilometer
19) »offentlig vej«: en vej, der kan anvendes af den almindelige offentlighed, såsom lokale, regionale eller nationale veje, landeveje, motortrafikveje eller motorveje.
KAPITEL II
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 4
Forpligtelser
1. Hver medlemsstat sikrer, at periodisk kontrol af køretøjer, der er registreret på dens område, foretages i overensstemmelse med dette direktiv af synsvirksomheder, der er godkendt af den medlemsstat, hvor disse køretøjer er registreret.
2. Teknisk kontrol udføres af køretøjets registreringsmedlemsstat, af et offentligt organ, der er udpeget hertil af den medlemsstat, eller af de organer eller virksomheder, der er udpeget og overvåges af den medlemsstat, herunder autoriserede private organer.
3. I overensstemmelse med principperne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 (11) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 (12) vedtager Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter og inden den 20. maj 2018 følgende:
a)
en række tekniske oplysninger vedrørende bremseudstyr, styreapparat, udsyn, lygter, refleksanordninger, elektrisk udstyr, aksler, hjul, dæk, affjedring, chassis og dele fastgjort til chassis, andet udstyr og gener, der er nødvendige for den tekniske kontrol af de punkter, der skal kontrolleres, og anvendelsen af de anbefalede kontrolmetoder i overensstemmelse med punkt 3 i bilag I, og
b)
de detaljerede bestemmelser vedrørende dataformat og procedurerne for adgang til de relevante tekniske oplysninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 19, stk. 2.
De i første afsnit, litra a) omhandlede tekniske oplysninger gøres tilgængelige af fabrikanten gratis eller til en rimelig pris for synsvirksomhederne og relevante kompetente myndigheder, uden at der opstår forskelsbehandling.
Kommissionen undersøger ligeledes muligheden for oprettelse af et enkelt adgangspunkt til disse oplysninger.
4. Medlemsstaterne sikrer, at ansvaret for, at køretøjet holdes i sikker og trafiksikker stand, er defineret i national ret.
KAPITEL III
MINIMUMSKRAV VEDRØRENDE TEKNISK KONTROL
Artikel 5
Frister og kontrolhyppighed
1. Køretøjer skal underkastes en teknisk kontrol mindst inden for følgende intervaller, uden at dette berører den fleksibilitetsperiode, der anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 3:
a)
køretøjer i klasse M1 og N1: fire år efter, at køretøjet er registreret første gang, og derefter hvert andet år
b)
køretøjer i klasse M1, der anvendes som hyrevogne eller ambulancer; køretøjer i klasse M2, M3, N2, N3, O3 og O4: et år efter, at køretøjet er registreret første gang, og derefter årligt
c)
køretøjer i klasse T5, der hovedsagelig anvendes på offentlig vej til erhvervskørsel: fire år efter, at køretøjet er registreret første gang, og derefter hvert andet år.
2. Medlemsstaterne fastsætter passende intervaller for, hvornår køretøjer af klasse L3e, L4e, L5e og L7e med en slagvolumen på mere end 125 cm3 skal være genstand for en teknisk kontrol.
3. Medlemsstaterne eller de kompetente myndigheder kan fastsætte en rimelig periode, inden for hvilken den tekniske kontrol skal udføres uden at overskride de intervaller, der er fastsat i stk. 1.
4. Uanset datoen for køretøjets seneste tekniske kontrol kan medlemsstaterne eller den pågældende kompetente myndighed i følgende tilfælde kræve, at køretøjet underkastes en teknisk kontrol før den dato, der er omhandlet i stk. 1 og 2:
-
efter en ulykke, der påvirker køretøjets vigtigste sikkerhedsrelaterede komponenter, f.eks. hjul, ophæng, deformationszoner, airbagsystemer, styreapparat eller bremser
-
når køretøjets sikkerheds- og miljørelaterede systemer og komponenter er ændret eller modificeret
-
hvis indehaveren af et køretøjs registreringsattest har ændret sig
-
når køretøjet har kørt over 160 000 km
-
i tilfælde, hvor trafiksikkerheden påvirkes i alvorlig grad.
Artikel 6
Prøvningens indhold og metoder
1. For køretøjsklasser, der er omfattet af dette direktiv, med undtagelse af klasse L3e, L4e, L5e og L7e med en slagvolumen på over 125 cm3, skal medlemsstaterne sikre, at den tekniske kontrol mindst omfatter de områder, der er omhandlet i bilag I, punkt 2.
2. For hvert af de i stk. 1 nævnte områder skal medlemsstatens kompetente myndigheder eller synsvirksomheden foretage en teknisk kontrol, der mindst omfatter de punkter, som er omhandlet i bilag I, punkt 3, og benytte den anbefalede metode, eller en tilsvarende metode godkendt af en kompetent myndighed, der gælder for kontrol af de punkter, der er fastsat i bilag I, punkt 3. Kontrollen kan også omfatte en undersøgelse af, om det pågældende køretøjs respektive dele og komponenter svarer til de krævede sikkerheds- og miljømæssige karakteristika, som var gældende på tidspunktet for godkendelse eller i givet fald på tidspunktet for eftermontering.
Kontrollen udføres ved hjælp af eksisterende teknikker og udstyr og uden brug af værktøj til at afmontere eller fjerne nogen del af køretøjet.
3. For køretøjsklasse L3e, L4e, L5e og L7e med en slagvolumen på over 125 cm3 fastlægger medlemsstaterne områder, punkter og hensigtsmæssige kontrolmetoder.
Artikel 7
Vurdering af mangler
1. For hvert kontrolpunkt indeholder bilag I en liste over mulige mangler og deres alvorsgrad.
2. De mangler, der konstateres under den periodiske kontrol af køretøjer, klassificeres i en af følgende grupper:
a)
mindre mangler, som ikke har væsentlig indflydelse på køretøjets sikkerhed eller indvirkning på miljøet, og andre mindre uoverensstemmelser
b)
væsentlige mangler, som kan påvirke køretøjets sikkerhed eller have indvirkning på miljøet eller udsætte andre trafikanter for risiko, og andre mere alvorlige uoverensstemmelser
c)
farlige mangler, som udgør en direkte og umiddelbar risiko for trafiksikkerheden eller har indvirkning på miljøet, som berettiger, at en medlemsstat eller dens kompetente myndigheder kan forbyde anvendelsen af køretøjet på offentlige veje.
3. Et køretøj med mangler i mere end en gruppe af de mangler, der er omhandlet i stk. 2, klassificeres i den gruppe, der svarer til den alvorligste mangel. Et køretøj med adskillige mangler inden for samme inspektionselementer som defineret i anvendelsesområdet for kontrollen omhandlet i bilag I, punkt 2, kan klassificeres i den næstfølgende gruppe af alvorlige mangler, hvis det kan påvises, at den kombinerede virkning af disse mangler resulterer i en højere risiko for trafiksikkerheden.
Artikel 8
Synsrapport
1. Medlemsstaterne sikrer, at de synsvirksomheder, eller i givet fald de kompetente myndigheder, der har udført en teknisk kontrol af et køretøj, udsteder en synsrapport for dette køretøj, som mindst angiver de standardiserede elementer fra de respektive harmoniserede EU-koder, der er fastsat i bilag II.
2. Medlemsstaterne sikrer, at synsvirksomheder, eller i givet fald de kompetente myndigheder, gør en synsrapport eller, såfremt synsrapporten udarbejdes elektronisk, en bekræftet udskrift af en sådan rapport tilgængelig for den person, der fremstiller køretøjet til teknisk kontrol.
3. Med forbehold af artikel 5 anerkender enhver medlemsstat i tilfælde af omregistrering af et køretøj, der allerede er registreret i en anden medlemsstat, en synsrapport udstedt af denne anden medlemsstat på samme måde, som hvis den selv havde udstedt denne rapport, forudsat at synsrapporten stadig er gyldig med hensyn til kontrolhyppigheden i den medlemsstat, der foretager omregistreringen. I tvivlstilfælde kan den medlemsstat, der foretager omregistreringen, verificere gyldigheden af synsrapporten, før den anerkendes. Medlemsstaterne sender Kommissionen en beskrivelse af synsrapporten inden den 20. maj 2018. Kommissionen informerer det i artikel 19 omhandlede udvalg. Dette stykke finder ikke anvendelse på køretøjsklasse L3e, L4e, L5e og L7e.
4. Med forbehold af artikel 5, stk. 4, og nærværende artikels stk. 3 skal medlemsstaterne principielt anerkende gyldigheden af synsrapporten i tilfælde af, at et køretøj, for hvilket der foreligger en gyldig synsattest, skifter ejer.
5. Fra den 20. maj 2018 og senest den 20. maj 2021 meddeler synsvirksomhederne elektronisk den pågældende medlemsstats kompetente myndighed oplysningerne i de synsrapporter, som de udsteder. Sådan meddelelse skal foretages inden for en rimelig frist efter udstedelsen af hver synsrapport. Indtil den sidstnævnte dato må synsvirksomheder meddele den kompetente myndighed de relevante oplysninger på enhver anden måde. Medlemsstaterne fastsætter den periode, i hvilken den kompetente myndighed skal opbevare disse oplysninger. Denne periodes varighed må ikke være på mindre end 36 måneder med forbehold af medlemsstaternes nationale skattesystemer.
6. Medlemsstaterne sikrer, at der i forbindelse med kontrol af en kilometertæller, hvis en kilometertæller normalt er monteret, stilles oplysninger omfattet af den foregående tekniske kontrol til rådighed for inspektørerne, så snart de er elektronisk tilgængelige. I tilfælde af at en kilometertæller er blevet manipuleret med henblik på at mindske eller forvanske den kilometerstand, der er registreret i et køretøj, skal sådan manipulation straffes med sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen, har afskrækkende virkning og ikke medfører forskelsbehandling.
7. Medlemsstaterne sikrer, at resultaterne af den tekniske kontrol meddeles til eller gøres elektronisk tilgængelige for den for registreringen ansvarlige myndighed så hurtigt som muligt. Meddelelsen skal indeholde de oplysninger, der er nævnt i synsrapporten.
Artikel 9
Opfølgning på mangler
1. Er der kun tale om mindre mangler, skal køretøjet anses for at være godkendt ved kontrollen, manglerne skal udbedres, og køretøjet skal ikke kontrolleres på ny.
2. Er der tale om væsentlige mangler, anses køretøjet ikke for at være godkendt ved kontrollen. Medlemsstaten eller den kompetente myndighed træffer afgørelse om den periode, i hvilken et sådant køretøj kan anvendes, indtil det på ny skal underkastes en teknisk kontrol. Den efterfølgende tekniske kontrol skal finde sted inden for en frist fastsat af medlemsstaten eller den kompetente myndighed, dog senest to måneder efter den første kontrol.
3. Er der tale om farlige mangler, skal køretøjet ikke anses for at være godkendt ved kontrollen. Medlemsstaten eller den kompetente myndighed kan beslutte, at et sådant køretøj ikke må anvendes på offentlige veje, og at tilladelsen til anvendelse i vejtrafik suspenderes i en begrænset periode, uden at dette kræver en ny registreringsproces, indtil det tidspunkt hvor manglerne er udbedret, og en ny synsrapport udstedes, hvori det attesteres, at køretøjet opfylder de tekniske forskrifter.
Artikel 10
Synsattest
1. Synsvirksomheden, eller i givet fald den kompetente myndighed, i den medlemsstat, der har foretaget en teknisk kontrol af et køretøj registreret på dens område, skal fremlægge en attest, såsom en påtegning i registreringsattesten, en selvklæbende mærkat, et certifikat eller enhver anden lettilgængelig oplysning, for ethvert køretøj, som er godkendt efter en sådan kontrol. På attesten angives den dato, hvor den næste tekniske kontrol skal finde sted.
Medlemsstaterne sender Kommissionen en beskrivelse af denne attest inden den 20. maj 2018. Kommissionen underretter derefter det i artikel 19 omhandlede udvalg.
2. Tilhører det kontrollerede køretøj en køretøjsklasse, som ikke er underlagt registrering i den medlemsstat, hvor det er taget i drift, kan denne medlemsstat kræve, at synsattesten opsættes på et synligt sted på dette køretøj.
3. Af hensyn til den fri vareomsætning skal alle medlemsstater anerkende en attest, der er udstedt af en synsvirksomhed eller en kompetent myndighed i en anden medlemsstat i overensstemmelse med stk. 1.
KAPITEL IV
ADMINISTRATIVE BESTEMMELSER
Artikel 11
Prøvningsfaciliteter og -udstyr
1. Medlemsstaterne sikrer, at prøvningsfaciliteter og -udstyr, som benyttes til at foretage teknisk kontrol, opfylder de tekniske mindstekrav, der er fastsat i bilag III.
2. Medlemsstaterne sikrer, at synsvirksomhederne, eller i givet fald den kompetente myndighed, vedligeholder prøvningsfaciliteter og -udstyr efter specifikationerne fra fabrikanterne af udstyret.
3. Udstyr, der benyttes til målinger, skal regelmæssigt kalibreres i overensstemmelse med bilag III og kontrolleres efter specifikationer tilvejebragt af den pågældende medlemsstat eller af fabrikanten af udstyret.
Artikel 12
Synsvirksomheder
1. Synsvirksomheder, hvor inspektører udfører teknisk kontrol, skal godkendes af en medlemsstat eller af dens kompetente myndighed.
2. For at opfylde mindstekravene med hensyn til kvalitetsstyring skal synsvirksomhederne opfylde kravene fastsat af den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen. Synsvirksomhederne sikrer, at den tekniske kontrol er objektiv og af høj kvalitet.
Artikel 13
Inspektører
1. Medlemsstaterne sikrer, at teknisk kontrol udføres af inspektører, som opfylder mindstekravene til kompetence og uddannelse fastsat i bilag IV. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere krav om kompetencer og tilsvarende uddannelse.
2. De kompetente myndigheder eller, hvor det er relevant, godkendte uddannelsescentre udsteder et certifikat til inspektører, som opfylder mindstekravene til kompetence og uddannelse. Dette certifikat skal mindst indeholde de oplysninger, der er nævnt i bilag IV, punkt 3.
3. Inspektører, der er ansat eller godkendt af medlemsstaternes kompetente myndigheder eller en synsvirksomhed den 20. maj 2018, er undtaget fra kravene i bilag IV, punkt 1.
4. Når der foretages en teknisk kontrol, skal inspektøren være fri for enhver interessekonflikt for at sikre, til den relevante medlemsstats eller kompetente myndigheds tilfredshed, at en høj grad af upartiskhed og objektivitet opretholdes.
5. Den person, der fremstiller køretøjet til teknisk kontrol, oplyses om enhver mangel, der er konstateret ved køretøjet, og som skal afhjælpes.
6. Resultaterne af en teknisk kontrol kan kun ændres, hvor dette er relevant, af det tilsynsførende organ eller i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt af den kompetente myndighed, hvis resultatet af den tekniske kontrol er åbenbart ukorrekt.
Artikel 14
Tilsyn med synsvirksomheder
1. Medlemsstaterne sikrer, at der føres tilsyn med synsvirksomhederne.
2. Et tilsynsorgan skal mindst udføre de opgaver, der er fastsat i bilag V, punkt 1, og skal opfylde kravene i punkt 2 og 3 i dette bilag.
Medlemsstaterne offentliggør regler og procedurer for tilrettelæggelsen samt opgaver og krav, herunder kravene om uafhængighed, som gælder for et tilsynsorgans personale.
3. Synsvirksomheder, som drives direkte af en kompetent myndighed, undtages fra kravene om godkendelse og tilsyn, i de tilfælde, hvor tilsynsorganet er en del af den kompetente myndighed.
4. De i denne artikels stk. 2 og 3 omhandlede krav kan betragtes som værende opfyldt af medlemsstater, der kræver, at synsvirksomheder akkrediteres i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008.
KAPITEL V
SAMARBEJDE OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 15
Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne udpeger et nationalt kontaktpunkt med ansvar for udveksling af oplysninger om anvendelsen af dette direktiv med de andre medlemsstater og Kommissionen.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen navne og kontaktoplysninger på deres nationale kontaktpunkt senest den 20. maj 2015 og underretter den omgående om enhver ændring heraf. Kommissionen udarbejder en liste over alle de nationale kontaktpunkter og sender den til medlemsstaterne.
Artikel 16
Elektronisk informationsplatform for køretøjer
Kommissionen undersøger gennemførligheden af og omkostninger og fordele ved at oprette en elektronisk informationsplatform for køretøjer, der udnytter eksisterende og allerede implementerede IT-løsninger i forbindelse med international dataudveksling for at minimere omkostningerne og undgå gentagelser. Ved undersøgelsen heraf overvejer Kommissionen, hvordan de eksisterende nationale systemer forbindes bedst med henblik på at fremme udveksling af oplysninger om data vedrørende teknisk kontrol og kilometertal mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for kontrol, registrering og godkendelse af køretøjer samt synsvirksomheder, prøvningsudstyrsfabrikanter og bilfabrikanter.
Kommissionen undersøger også gennemførligheden af og omkostninger og fordele ved indsamling og opbevaring af foreliggende oplysninger vedrørende de vigtigste sikkerhedsrelaterede komponenter i køretøjer, som har været involveret i alvorlige ulykker, samt muligheden for at overgive oplysninger om ulykkesbeskrivelser og kilometertal i anonym form til inspektører, indehavere af registreringsattester og dem, der undersøger ulykker.
KAPITEL VI
DELEGEREDE RETSAKTER OG GENNEMFØRELSESRETSAKTER
Artikel 17
Delegerede retsakter
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 18 med henblik på:
-
kun at ajourføre betegnelserne for køretøjsklasser, som omhandlet i artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1 og 2, hvis det er relevant i tilfælde af ændringer af køretøjsklasserne som følge af ændringer i den lovgivning om typegodkendelse, som er omhandlet i artikel 2, stk. 1, uden at berøre kontrollens omfang og hyppighed
-
ajourføre bilag I, punkt 3, for så vidt angår metoder i tilfælde af, at mere effektive kontrolmetoder bliver tilgængelige, uden at udvide listen over punkter, der skal kontrolleres
-
tilpasse bilag I, punkt 3, efter en positiv vurdering af omkostninger og fordele herved for så vidt angår listen over kontrolpunkter, metoder samt årsager til, at køretøjer ikke godkendes, og vurdering af mangler i tilfælde af ændringer af obligatoriske krav, der er relevante for typegodkendelse i Unionens sikkerheds- og miljølovgivning.
Artikel 18
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 17, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 19. maj 2014. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af fem-årsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 17 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt, vedtaget i henhold til artikel 17, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 19
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg (»udvalget vedrørende teknisk kontrol«). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 20
Rapport
1. Senest den 30. april 2020 fremlægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen og virkningerne af dette direktiv, navnlig for så vidt angår niveauet af harmonisering af periodisk teknisk kontrol, effektiviteten af bestemmelserne om dets anvendelsesområde, kontrolhyppighed, gensidig anerkendelse af synsrapporter i tilfælde af omregistrering af køretøjer, der stammer fra en anden medlemsstat, og resultaterne af undersøgelsen af gennemførligheden af at indføre en elektronisk informationsplatform for køretøjer som omhandlet i artikel 16. Rapporten skal også analysere, om det er nødvendigt at ajourføre bilagene, navnlig i lyset af den tekniske udvikling og praksis. Rapporten forelægges efter høring af det i artikel 19 nævnte udvalg og ledsages, hvis det er relevant, af lovgivningsmæssige forslag.
2. Senest den 30. april 2019 fremlægger Kommissionen på grundlag af uafhængige undersøgelser en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om effektiviteten af inddragelsen af lette påhængsvogne og to- og trehjulede køretøjer i dette direktivs anvendelsesområde. Rapporten skal indeholde en vurdering af trafiksikkerhedssituationen i Unionen og for hver enkelt underkategori af L-køretøjer, en sammenligning af resultaterne af nationale trafiksikkerhedsforanstaltninger under hensyntagen til de gennemsnitlige distancer, disse køretøjer har tilbagelagt. Navnlig skal Kommissionen vurdere, om standarder og omkostninger ved periodiske tekniske kontroller for hver enkelt køretøjsklasse er proportionelle med de fastsatte trafiksikkerhedsmål, der er opstillet. Rapporten skal være ledsaget af en detaljeret konsekvensanalyse vedrørende omkostningerne og fordelene over hele Unionen, herunder medlemslandenes særlige forhold. Rapporten gøres tilgængelig mindst seks måneder før fremlæggelse af eventuelle lovgivningsmæssige forslag, hvis det er relevant, om inddragelse af nye klasser i dette direktivs anvendelsesområde.
Artikel 21
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af dette direktiv og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen, have en afskrækkende virkning og må ikke medføre forskelsbehandling.
Artikel 22
Overgangsbestemmelser
1. Medlemsstaterne kan tillade, at prøvningsfaciliteter og -udstyr som omhandlet i artikel 11, der ikke opfylder mindstekravene fastsat i bilag III, i en periode på højst fem år efter den 20. maj 2018 må anvendes til at foretage teknisk kontrol.
2. Medlemsstaterne anvender kravene i bilag V senest fra den 1. januar 2023.
Artikel 23
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 20. maj 2017 de nødvendige love og administrative foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom.
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 20. maj 2018.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 24
Ophævelse
Direktiv 2009/40/EF ophæves med virkning fra den 20. maj 2018.
Artikel 25
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 26
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. april 2014.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 74/2013 DA COMISSÃO
de 25 de janeiro de 2013
que altera o Regulamento (UE) n.o 1125/2010 no respeitante aos centros de intervenção dos cereais na Alemanha, na Espanha e na Eslováquia
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1), nomeadamente o artigo 41.o, em conjugação com o artigo 4.o,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) n.o 1125/2010 da Comissão, de 3 de dezembro de 2010, que estabelece os centros de intervenção dos cereais e que altera o Regulamento (CE) n.o 1173/2009 (2) designa, no anexo, os centros de intervenção dos cereais.
(2)
Nos termos do artigo 55.o, n.o 1, do Regulamento (UE) n.o 1272/2009 da Comissão, de 11 de dezembro de 2009, que estabelece regras comuns de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho no respeitante à compra e venda de produtos agrícolas no quadro da intervenção pública (3), a Alemanha, a Espanha e a Eslováquia comunicaram à Comissão a lista alterada dos seus centros de intervenção dos cereais, assim como a lista dos locais de armazenagem (4) associados a esses centros, que foram acreditados com base nas condições mínimas exigidas pela regulamentação da União.
(3)
É, por conseguinte, conveniente alterar o Regulamento (UE) n.o 1125/2010 em conformidade e publicar na Internet a lista dos locais de armazenagem que lhe estão associados, juntamente com todas as informações necessárias para os operadores abrangidos pela intervenção pública.
(4)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de Gestão para a Organização Comum dos Mercados Agrícolas,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O anexo do Regulamento (UE) n.o 1125/2010 é alterado conforme indicado no anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 25 de janeiro de 2013.


Input:
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. července 2014
o opatřeních proti zavlékání organismu Xylella fastidiosa (Well et Raju) do Unie a proti jeho rozšiřování na území Unie
(oznámeno pod číslem C(2014) 5082)
(2014/497/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 16 odst. 3 čtvrtou větu uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise přijala prováděcí rozhodnutí 2014/87/EU (2) o opatřeních proti rozšiřování Xylella fastidiosa (Well et Raju) (dále jen „dotčený organismus“) na území Unie.
(2)
Od přijetí uvedeného rozhodnutí prováděly italské orgány šetření v oblastech napadených dotčeným organismem a v okolních oblastech, jež se týkala výskytu a vlastností dotčeného organismu. Předběžné výsledky těchto šetření jsou dostatečné k tomu, aby bylo možné přijmout konkrétnější opatření.
(3)
Šetření ze strany italských orgánů, jakož i dostupné vědecké a technické informace potvrdily, že rostliny Catharanthus G. Don, Nerium L., Olea L., Prunus L.a Vinca L. jsou hostitelskými rostlinami dotčeného organismu. S ohledem na dostupné informace je pravděpodobné, že rostliny Malva L., Portulaca L., Quercus L. a Sorghum L. mohou být rovněž hostitelskými rostlinami tohoto organismu. Proto by se opatření měla vztahovat na rostliny určené k pěstování, kromě osiva, rodů Catharanthus G. Don, Nerium L., Olea L., Prunus L., Vinca L., Malva L., Portulaca L., Quercus L. a Sorghum L. (dále jen „dotčené rostliny“).
(4)
Je třeba stanovit podmínky pro dovoz dotčených rostlin do Unie ze třetích zemí, v nichž je znám výskyt dotčeného organismu. Měly by být přijaty zvláštní požadavky týkající se registrace a statusu stanovišť produkce a dohledu nad nimi a dále prohlídek, odběru vzorků, testování a přepravy dotčených rostlin, aby se zajistilo, že rostliny dovážené do Unie jsou prosté dotčeného organismu.
(5)
U dotčených rostlin, které byly pěstovány alespoň po část svého životního cyklu ve vymezené oblasti nebo které byly přepravovány přes tuto oblast, je v porovnání s jinými rostlinami pravděpodobnější, že budou napadeny dotčeným organismem. Jejich přemísťování by proto mělo podléhat zvláštním požadavkům. Tyto požadavky by měly být obdobné požadavkům týkajícím se dotčených rostlin dovážených ze třetích zemí, v nichž je znám výskyt dotčeného organismu.
(6)
Členské státy by měly na svém území provádět každoroční průzkumy ke zjištění výskytu dotčeného organismu s cílem zabránit jeho zavlečení a rozšíření.
(7)
V zájmu zajištění co nejvčasnější reakce v případě potenciálního výskytu dotčeného organismu by měla každá osoba, která zjistí výskyt tohoto organismu, o tom informovat daný členský stát. S cílem zajistit, aby zúčastněné subjekty podnikly odpovídající kroky, by členské státy měly rovněž informovat profesionální provozovatele o potenciálním výskytu dotčeného organismu na svém území a o opatřeních, jež je třeba přijmout.
(8)
K eradikaci dotčeného organismu a k zamezení jeho rozšiřování by měly členské státy stanovit vymezené oblasti a přijmout nezbytná opatření. Tyto vymezené oblasti by měly sestávat ze zamořené zóny a z nárazníkové zóny. Šíře nárazníkové zóny by se měla vypočítat s ohledem na riziko rozšíření dotčeného organismu do jiných oblastí.
(9)
Tam, kde se stanovení vymezené oblasti nejeví pro eliminaci dotčeného organismu jako nutné, měl by mít dotčený členský stát možnost nestanovit vymezenou oblast okamžitě. V takovém případě by měl eliminovat dotčený organismus na rostlinách, kde byl jeho výskyt poprvé zjištěn, a provést průzkum ke zjištění, zda byly napadeny i další rostliny.
(10)
Měla by být zavedena zvláštní opatření s cílem zajistit eradikaci dotčeného organismu v místě, kde byl zjištěn jeho výskyt.
(11)
Prováděcí rozhodnutí 2014/87/EU by v zájmu jasnosti mělo být zrušeno.
(12)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„dotčenými rostlinami“ všechny rostliny určené k pěstování, kromě osiva, rodů Catharanthus G. Don, Nerium L., Olea L., Prunus L., Vinca L., Malva L., Portulaca L., Quercus L. a Sorghum L.;
b)
„dotčeným organismem“Xylella fastidiosa (Well et Raju).
Článek 2
Dovoz dotčených rostlin pocházejících ze třetích zemí, v nichž je znám výskyt dotčeného organismu, do Unie
Dotčené rostliny pocházející ze třetích zemí, v nichž je znám výskyt dotčeného organismu, mohou být dováženy do Unie, pouze pokud splňují následující podmínky:
a)
splňují zvláštní dovozní požadavky stanovené v příloze I oddíle 1;
b)
při dovozu do Unie byly podrobeny prohlídce odpovědným úředním subjektem v souladu s přílohou I oddílem 2 ke zjištění výskytu dotčeného organismu;
c)
při prohlídce v souladu s přílohou I oddílem 2 nebyl zjištěn výskyt dotčeného organismu ani příznaky napadení dotčeným organismem.
Článek 3
Přemísťování dotčených rostlin v rámci Unie
Dotčené rostliny, které byly pěstovány alespoň po část svého životního cyklu ve vymezené oblasti stanovené v souladu s článkem 7 nebo které byly přemísťovány přes tuto oblast, mohou být přemísťovány do jiných oblastí než zamořených zón a v rámci těchto oblastí, pouze pokud splňují podmínky stanovené v příloze II.
Článek 4
Průzkumy o dotčeném organismu
1. Členské státy na svém území provádějí každoroční průzkumy ke zjištění výskytu dotčeného organismu na dotčených rostlinách a na jiných potenciálních hostitelských rostlinách.
Tyto průzkumy jsou prováděny odpovědným úředním subjektem nebo pod úředním dohledem tohoto subjektu. Sestávají z vizuální prohlídky a v případě jakéhokoli podezření na napadení dotčeným organismem z odběru vzorků a testování. Průzkumy jsou založeny na řádných vědeckých a odborných zásadách a jsou prováděny ve vhodnou dobu s ohledem na možnost zjistit výskyt dotčeného organismu.
Při těchto průzkumech se přihlíží k dostupným vědeckým a technickým údajům, biologii dotčeného organismu a jeho přenašečů, výskytu a biologii dotčených rostlin nebo potenciálních hostitelských rostlin dotčeného organismu a k veškerým dalším relevantním informacím souvisejícím s výskytem dotčeného organismu.
2. Členské státy oznámí výsledky uvedených průzkumů Komisi a ostatním členským státům do 31. prosince každého roku.
Článek 5
Informování o dotčeném organismu
1. Každá osoba, která zjistí výskyt dotčeného organismu nebo má důvodné podezření na jeho výskyt, neprodleně informuje odpovědný úřední subjekt.
Odpovědný úřední subjekt o takovém oznámení neprodleně provede záznam.
2. V případě potřeby odpovědný úřední subjekt požádá osobu uvedenou v odstavci 1, aby mu o výskytu dotčeného organismu poskytla veškeré další informace, které má k dispozici.
Článek 6
Potvrzení výskytu
1. Pokud byl odpovědný úřední subjekt informován o výskytu či podezření na výskyt dotčeného organismu na základě průzkumů uvedených v čl. 4 odst. 1 nebo v souladu s článkem 5, přijme nezbytné kroky k potvrzení tohoto výskytu.
2. Je-li výskyt dotčeného organismu potvrzen v oblasti, ve které nebyl dříve znám, dotčený členský stát do pěti pracovních dnů ode dne potvrzení oznámí daný výskyt Komisi a ostatním členským státům.
Totéž platí v případě úředního potvrzení výskytu dotčeného organismu na rostlinných druzích, o nichž nebylo dříve známo, že jsou hostitelskými rostlinami. Uvedená oznámení je třeba předložit písemně.
3. Členské státy zajistí, aby profesionální provozovatelé, jejichž dotčené rostliny mohou být napadeny dotčeným organismem, byli neprodleně informováni o výskytu dotčeného organismu na území daného členského státu a o případných rizicích a opatřeních, jež je třeba přijmout.
Článek 7
Vymezené oblasti
1. Pokud výsledky průzkumů uvedených v čl. 4 odst. 1 prokáží výskyt dotčeného organismu nebo pokud je tento výskyt potvrzen v souladu s čl. 6 odst. 1, dotčený členský stát neprodleně vymezí příslušnou oblast (dále jen „vymezená oblast“).
2. Vymezená oblast sestává ze zóny, v níž je zjištěn výskyt dotčeného organismu (dále jen „zamořená zóna“). Tato zóna se stanoví podle přílohy III oddílu 1. Vymezenou oblast dále tvoří zóna obklopující zamořenou zónu (dále jen „nárazníková zóna“). Tato zóna se stanoví podle přílohy III oddílu 1.
3. Ve vymezených oblastech přijmou členské státy opatření stanovená v příloze III oddíle 2.
4. Odchylně od odstavce 1 může členský stát rozhodnout, že nepřistoupí k okamžitému stanovení vymezené oblasti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
existují důkazy o tom, že dotčený organismus byl do dané oblasti zavlečen nedávno spolu s rostlinami, na nichž byl nalezen;
b)
existují náznaky, že uvedené rostliny byly napadeny před jejich dovozem do dané oblasti;
c)
v okolí uvedených rostlin nebyli zjištěni případní přenašeči, což prokazuje, že nedošlo k dalšímu rozšíření dotčeného organismu.
V takovém případě provede členský stát průzkum ke zjištění, zda byly napadeny i jiné rostliny než ty, na nichž byl dotčený organismus poprvé nalezen. Na základě tohoto průzkumu členský stát určí, je-li zapotřebí stanovit vymezenou oblast. Dotčený členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům výsledky uvedených průzkumů a důvody nestanovení vymezené oblasti.
5. Členské státy stanoví časové lhůty pro provedení opatření podle odstavce 3 a případně pro provedení průzkumu podle odstavce 4.
Článek 8
Podávání zpráv o opatřeních
1. Členské státy podají do třiceti dnů od oznámení uvedeného v čl. 6 odst. 2 prvním pododstavci Komisi a ostatním členským státům zprávu o opatřeních, která přijaly nebo zamýšlejí přijmout v souladu s čl. 7 odst. 3, a o časových lhůtách uvedených v čl. 7 odst. 5.
Zpráva musí rovněž zahrnovat následující prvky:
a)
informace o umístění vymezené oblasti a popis jejích vlastností, které mohou být mít význam pro eradikaci a prevenci rozšíření dotčeného organismu;
b)
mapu se znázorněním hranic vymezené oblasti;
c)
informace o výskytu dotčeného organismu a jeho přenašečů;
d)
opatření přijatá ke splnění požadavků týkajících se přemísťování dotčených rostlin v rámci Unie podle článku 3.
Zpráva popíše důkazy a kritéria, na nichž jsou opatření založena.
2. Členské státy podají do 31. prosince každého roku Komisi a ostatním členským státům zprávu obsahující aktualizované informace uvedené v odstavci 1.
Článek 9
Zrušení
Prováděcí rozhodnutí 2014/87/EU se zrušuje.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 23. července 2014.


Input:
REGOLAMENT TA' IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 836/2014
tal-31 ta' Lulju 2014
li jemenda r-Regolament (KE) Nru 889/2008 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 834/2007 dwar il-produzzjoni organika u t-tikkettar ta' prodotti organiċi fir-rigward tal-produzzjoni, it-tikkettar u l-kontroll organiku
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 834/2007 tat-28 ta' Ġunju 2007 dwar il-produzzjoni organika u t-tikkettar ta' prodotti organiċi u li jħassar ir-Regolament (KEE) Nru 2092/91 (1), u b'mod partikolari l-Artikolu 22(1) tiegħu,
Billi:
(1)
L-Artikolu 42 tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 889/2008 (2) jippermetti eċċezzjonalment, sal-31 ta' Diċembru 2014, taħt ċerti kundizzjonijiet u meta ma jkunx hemm disponibbli għawwietaq imrobbija b'mod organiku, għawwietaqmhux imrobbija b'mod organiku għall-produzzjoni tal-bajd ta' mhux aktar minn 18-il ġimgħa biex jiddaħħal f'unità ta' bhejjem organiċi.
(2)
L-iżvilupp ta' regoli armonizzati tal-produzzjoni organika għat-tjur żgħar fil-livell tal-Unjoni huwa kumpless, peress li l-opinjonijiet dwar il-ħtiġijiet tekniċi jvarjaw ħafna. Sabiex ikun hemm iżjed żmien biex jiġu stabbiliti regoli ddettaljati għall-produzzjoni ta' għawwietaq organiċi, id-disposizzjoni eċċezzjonali dwar l-użu ta' għawwietaq mhux organiċi tiġi estiża għal tliet snin.
(3)
L-Artikolu 43 tar-Regolament (KE) Nru 889/2008 jippermetti b'mod eċċezzjonali, għas-snin 2012, 2013 u 2014, ammont massimu ta' 5 % ta' għalf mhux organiku tal-proteini biex jintuża għall-ispeċi porċina u tat-tjur.
(4)
Il-provvista tal-proteini organiċi ma kienitx disponibbli fis-suq tal-Unjoni b'kwalità u kwantità suffiċjenti sabiex tilħaq il-ħtiġijiet ta' nutriment tal-ħnieżer u tat-tjur imrobbija fi rziezet organiċi. Il-produzzjoni tal-għelejjel organiċi tal-proteini għadha lura meta mqabbla mad-domanda. Għalhekk jixraq li tiġi estiża l-possibbiltà eċċezzjonali ta' użu ta' proporzjon limitat ta' għalf mhux organiku tal-proteini għal perjodu ta' żmien limitat.
(5)
Ir-Regolament (KE) Nru 889/2008 għandu jiġi emendat skont dan.
(6)
Il-miżuri stipulati f'dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat regolatorju għall-produzzjoni organika,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Emenda tar-Regolament (KE) Nru 889/2008
Ir-Regolament (KE) Nru 889/2008 huwa emendat kif ġej:
(1)
Fl-Artikolu 42(b) id-data “31 ta' Diċembru 2014” tinbidel bid-data “31 ta' Diċembru 2017”.
(2)
Fl-Artikolu 43, it-tieni subparagrafu jinbidel b'dan li ġej:
“Il-perċentwal massimu ta' għalf mhux organiku tal-proteini awtorizzat għal kull perjodu ta' 12-il xahar għal dawk l-ispeċi għandu jkun ta' 5 % għas-snin 2015, 2016 u 2017.”
Artikolu 2
Dħul fis-seħħ u applikazzjoni
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Għandu japplika mill-1 ta' Jannar 2015.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-31 ta' Lulju 2014.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 816/2014 DA COMISSÃO
de 25 de julho de 2014
que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1),
Tendo em conta o Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 da Comissão, de 7 de junho de 2011, que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho nos setores das frutas e produtos hortícolas e das frutas e produtos hortícolas transformados (2), nomeadamente o artigo 136.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 estabelece, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de importação dos países terceiros relativamente aos produtos e aos períodos indicados no Anexo XVI, parte A.
(2)
O valor forfetário de importação é calculado, todos os dias úteis, em conformidade com o artigo 136.o, n.o 1, do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011, tendo em conta os dados diários variáveis. O presente regulamento deve, por conseguinte, entrar em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os valores forfetários de importação referidos no artigo 136.o do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 são fixados no anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 25 de julho de 2014.


Input:
ROZHODNUTÍ RADY (SZBP) 2015/382
ze dne 6. března 2015,
kterým se mění rozhodnutí 2011/137/SZBP o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 28. února 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/137/SZBP (1).
(2)
Dne 20. října 2014 vyjádřila Rada znepokojení nad situací v Libyi a uvedla, že je připravena provádět rezoluci Rady bezpečnosti OSN 2174 (2014) ze dne 27. srpna 2014 s cílem řešit hrozby pro mír a stabilitu Libye. Rada došla k závěru, že osoby odpovědné za násilí a ti, kdo znemožňují nebo podkopávají libyjskou demokracii, musejí být pohnáni k odpovědnosti.
(3)
Rezoluce RB OSN 2174 (2014) mimo jiné rozšiřuje uplatňování zákazu cestování a zmrazení majetku uvedených v bodě 22 rezoluce RB OSN 1970 (2011) a v bodě 23 rezoluce RB OSN 1973 (2011) tak, aby se vztahovalo i na osoby a subjekty, které poskytují podporu činnostem ohrožujícím mír, stabilitu či bezpečnost Libye nebo znemožňují či podkopávají úspěšné dokončení její politické transformace. Rozhodnutím Rady 2014/727/SZBP (2) byly odpovídajícím způsobem změněny přílohy I a III rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(4)
Kritéria uplatňování zákazu cestování a zmrazení majetku uvedená v rezoluci RB OSN 2174 (2014) by se měla rozšířit i na osoby a subjekty, na něž se nevztahují přílohy I či III rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(5)
Na základě rozhodnutí Tribunálu ze dne 24. září 2014 ve věci T-348/13 (3), Kadhaf Al Dam v Rada, by měla být z příloh II a IV rozhodnutí 2011/137/SZBP vypuštěna položka týkající se Ahmada Muhammada Kaddáfa Al-Dama. Kromě toho by z přílohy II rozhodnutí 2011/137/SZBP měla být vypuštěna položka týkající se jedné další osoby. Dále by měla být aktualizována položka týkající se jedné další osoby uvedená v přílohách II a IV rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(6)
Rozhodnutí 2011/137/SZBP by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/137/SZBP se mění takto:
1)
v čl. 5 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„c)
osobám, na něž se nevztahuje příloha I tohoto rozhodnutí, které jsou zapojené do činností či poskytují podporu činnostem ohrožujícím mír, stabilitu či bezpečnost Libye nebo které znemožňují či podkopávají úspěšné dokončení její politické transformace mimo jiné těmito činnostmi:
i)
plánováním, řízením či pácháním činů porušujících platné mezinárodní právo v oblasti lidských práv či mezinárodní humanitární právo nebo činů, které představují porušování lidských práv v Libyi,
ii)
útoky na kterékoli letiště, nádraží či jiné zařízení pozemní dopravy nebo námořní přístav v Libyi nebo na libyjskou státní instituci či zařízení nebo kteroukoli zahraniční misi v Libyi,
iii)
poskytováním podpory ozbrojeným skupinám či zločineckým sítím nezákonným využíváním ropy nebo jiných přírodních zdrojů v Libyi,
iv)
jednáním v zájmu, jménem či na příkaz osob nebo subjektů,
jež jsou uvedeny na seznamu v příloze II tohoto rozhodnutí.“
;
2)
v čl. 6 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„c)
osobami a subjekty, na něž se nevztahuje příloha III, které jsou zapojené do činností či poskytují podporu činnostem ohrožujícím mír, stabilitu či bezpečnost Libye nebo které znemožňují či podkopávají úspěšné dokončení její politické transformace mimo jiné těmito činnostmi:
i)
plánováním, řízením či pácháním činů porušujících platné mezinárodní právo v oblasti lidských práv či mezinárodní humanitární právo nebo činů, které představují porušování lidských práv v Libyi,
ii)
útoky na kterékoli letiště, nádraží či jiné zařízení pozemní dopravy nebo námořní přístav v Libyi nebo na libyjskou státní instituci či zařízení nebo kteroukoli zahraniční misi v Libyi,
iii)
poskytováním podpory ozbrojeným skupinám či zločineckým sítím nezákonným využíváním ropy nebo jiných přírodních zdrojů v Libyi,
iv)
jednáním v zájmu, jménem či na příkaz osob nebo subjektů,
jež jsou uvedeny na seznamu v příloze IV tohoto rozhodnutí.“
Článek 2
Přílohy II a IV rozhodnutí 2011/137/SZBP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 6. března 2015.


Input:
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 21. august 2013
om opstilling af den årlige prioritetsliste med henblik på udformning af netregler og retningslinjer for 2014
(EØS-relevant tekst)
(2013/442/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (1) samt til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (2), særlig artikel 6, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
På Det Europæiske Råd den 4. februar 2011 blev 2014 fastsat som målår for gennemførelsen af det indre marked for elektricitet og gas. Den tredje energipakke er et vigtigt element i udviklingen hen imod dette mål. Der skal dog træffes yderligere foranstaltninger for, at gas og el kan flyde frit over hele Europa. De netregler og retningslinjer, der er omhandlet i den tredje liberaliseringspakke, vil udgøre det relevante regelgrundlag for den videre udvikling.
(2)
Som et første skridt hen imod bindende EU-netregler skal Europa-Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 714/2009 (»elforordningen«) og artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2009 (»gasforordningen«) opstille en årlig prioritetsliste over de områder, som skal medtages i udviklingen af netregler. Ved opstillingen af disse prioriteter skal Europa-Kommissionen høre Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (»ACER«), det relevante EU-net af transmissionssystemoperatører (»ENTSO«) og øvrige relevante interessenter. I denne afgørelse fastsættes de prioriteter, som Kommissionen er nået frem til på grundlag af resultatet af den offentlige høring.
(3)
For at kunne planlægge ressourceanvendelsen er det vigtigt årligt at udpege hovedområderne for udvikling af netregler og retningslinjer. Så snart et område udpeges som vigtigt for første gang, skal der foretages indkredsende arbejde for at afgøre, i hvilken grad der er behov for harmonisering. På de nøgleområder, hvor arbejdet med netregler og retningslinjer allerede er påbegyndt, vil dette arbejde fortsætte og blive afsluttet.
(4)
Den offentlige høring, jf. artikel 6, stk. 1, i el- og gasforordningerne, fandt sted fra den 2. april til den 13. maj 2013. Kommissionen modtog 22 svar (3).
(5)
Følgende er de vigtigste generelle bemærkninger, der er modtaget under den offentlige høring:
a)
Den offentlige høring har klart vist, at interessenterne bakker op om Kommissionens målrettede tilgang til prioritering af arbejdet for at tilvejebringe de nøgleelementer, der er nødvendige for gennemførelsen af det indre marked for energi. Interessenterne har den holdning, at Kommissionen i høringen har udpeget de vigtigste opgaver, der skal løses for at øge integrationen på det indre marked for energi, og at der ikke skal tilføjes yderligere opgaver til den årlige prioritetsliste for 2014.
b)
Flere interessenter understregede vigtigheden af, at allerede vedtagne netregler gennemføres korrekt, og nogle opfordrer til, at Kommissionen og ACER spiller en mere aktiv rolle i bestræbelserne på at sikre en ensartet gennemførelse. Endvidere ønskede interessenterne klarhed om fremtidige ændringer af de vedtagne netregler og om, hvordan området vil blive forvaltet. En enkelt interessent fremhævede, at der er akut behov for en verdensomspændende og entydig liste over definitioner, som gælder for alle netregler.
c)
Flere interessenter understregede vigtigheden af en gennemsigtig, effektiv og sammenhængende proces, der garanterer, at interessenterne inddrages tidligt og indgående i processen. Det blev også nævnt, at der bør afsættes tilstrækkelig tid til udvikling af robuste netregler, herunder til høring af de involverede aktører. I forbindelse hermed ønskede flere interessenter, at udkast til forslag til overordnede retningslinjer og netregler ledsages af relevante konsekvensanalyser, der har været i høring hos interessenterne.
(6)
Følgende er de vigtigste bemærkninger vedrørende den årlige prioritetsliste for 2014, hvad angår netregler for el, der er modtaget under den offentlige høring:
a)
Adskillige interessenter udtrykte bekymring over, at de netregler, der er under udvikling, ikke sikrer en tilstrækkelig grad af harmonisering på EU-niveau, og pegede på, at mange beslutninger (f.eks. om data og metoder) ikke indarbejdes i selve regelsættet, men skal afgøres i efterfølgende beslutningstagnings-/godkendelsesforløb af TSO’erne og de nationale regulerende myndigheder. Interessenterne frygter, at dette fører til, at der opstår et yderligere lovgivninglag på EU-plan, der øger kompleksiteten i stedet for at løse de eksisterende problemer med forskellige typer netforvaltning og regler for markedsorganisation.
b)
Nogle interessenter udtrykte bekymring for, at der kan opstå uoverensstemmelser mellem netregler og anførte, at det har vist sig ikke at være den mest effektive måde at etablere EU-regler på at udvikle flere forskellige sæt netregler ud fra de samme overordnede retningslinjer, hvorfor de foreslog kun at udvikle et sæt netregler, der er i overensstemmelse med de relevante overordnede retningslinjer. Nogle interessenter understregede, at i det mindste visse netregler bør udvikles på én gang for at sikre ensartethed, herunder reglerne om krav til generatorer, reglerne om (fremadrettet) kapacitetsfordeling på lang sigt, reglerne om balancering og reglerne om krav i forbindelse med nødsituationer.
c)
Flere interessenter bakkede op om, at der udarbejdes regler om harmoniserede transmissionstarifstrukturer, idet den eksisterende vifte af takststrukturer skaber uligheder for elproduktionsselskaberne i EU, da nogle f.eks. skal betale nettakster og andre ikke.
d)
ENTSO-E gav udtryk for bekymring over, at den årlige prioritetsliste for 2014 ikke omfatter regler om investeringsincitamenter, mens disse indgik i listen for 2013. ENTSO-E er af den opfattelse, at det medfører en risiko for svækkelse af virkningen af hele forordningen om retningslinjer for transeuropæisk energiinfrastruktur (4) (»TEN-E-forordningen«) at bero på den procedure, der er fastsat i TEN-E-forordningen, i henhold til hvilken EU kan udstede retningslinjer i tilfælde af, at den mener, at den metode, der offentliggøres senest den 31. marts 2014 af de nationale tilsynsmyndigheder på grundlag af ACER's anbefalinger om bedste praksis, ikke er tilstrækkelig til at sikre en rettidig gennemførelse af projekter af fælles interesse.
(7)
Følgende er de vigtigste bemærkninger vedrørende den årlige prioritetsliste for 2014, hvad angår netregler for gas, der er modtaget under den offentlige høring:
a)
Størstedelen af interessenterne hilste beslutningen om at sætte gradvis udvidelse af kapaciteten på den årlige prioritetsliste for 2014 velkommen og understregede, at reglerne i forberedelsesfasen bør drøftes grundigt med interessenterne og være forenelige med netreglerne om kapacitetstildelingsmekanismer. Flere interessenter, herunder ENTSOG, fremhævede den tætte sammenhæng mellem takstreglerne og reglerne om gradvist udvidet kapacitet, og pegede på, at der skal arbejdes med sammenhængen mellem disse områder.
b)
En række interessenter, herunder ENTSOG, bakkede op om, at der i 2014 gennemføres en screeningundersøgelse af reglerne om handel med henblik på at afgøre, om der er behov for harmoniserede EU-regler for udformningen af kapacitetsprodukter og -aftaler, for så vidt angår forsyningsstabilitet, begrænsninger med hensyn til kapacitetstildelinger og sekundære markeder. Undersøgelsen skal tage hensyn til erfaringerne med gennemførelsen af netreglerne for kapacitetstildelingsmekanismer og balancering og de mulige konsekvenser ved at øge andelen af vedvarende energi på elmarkederne. En enkelt interessent foreslog at foretage en trinvis analyse af forskellene i kontraktbetingelser og transmissionssystemoperatørprocesser for hvert enkelt sammenkoblingspunkt. ENTSOG opfordrede til, at det erkendes, at manglende kapacitetsbalance og forskellige grader af forsyningsstabilitet er en uundgåelig konsekvens af gennemførelsen af entry/exit-systemer. En interessent var stærk modstander af yderligere harmonisering af udformningen af kapacitetsprodukter og -aftaler, da det ikke er påkrævet og vil medføre et utilstrækkeligt udbud af uafbrydelig kapacitet og i sidste ende ineffektive investeringer. Det blev desuden fremført, at regler om handel ikke bør gøre gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1227/2011 (5) om integritet og gennemsigtighed på energimarkedet mere kompleks, end den allerede er.
c)
En enkelt aktør efterlyste netregler om gaskvalitet og netregler for benchmarkafhængige effektivitetsgevinster, herunder de relevante takster, med henblik på at nå målet om at skabe et indre marked på en effektiv og virkningsfuld måde, og foreslog som et første skridt at stille ACER til opgave at foretage en sammenligning af alle TSO’er i EU, herunder alle ydede tjenester.
d)
En enkelt interessent foreslog, at prioritetslisten skulle omfatte retningslinjer for, hvordan man løser problemet med de historiske kontrakter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, i forordning (EF) nr. 715/2009.
(8)
Selv om denne afgørelse alene har til formål at fastsætte den årlige prioritetsliste for 2014, forespurgte Kommissionen også interessenterne om behovet for og det eventuelle omfang af netregler og retningslinjer, der kunne overvejes som indsatsområder efter 2014, således at ACER er i stand til at planlægge indkredsende arbejde i sit arbejdsprogram for 2014.
(9)
Følgende er de vigtigste bemærkninger, der er modtaget under den offentlige høring, vedrørende det formodede behov for netregler og retningslinjer og deres omfang efter 2014 på elområdet:
a)
Nogle interessenter bifaldt regler om fastsættelse af principper til vurdering af transmissionsnets tilstrækkelighed og således også om fremsættelse af krav over for tredjemand. Andre interessenter mente, at der ikke er medtaget regler om reserver, tilstrækkelighed og kapacitetsmekanismer i artikel 8, stk. 6, i el- og gasforordningerne, og at der derfor ikke er et ordenligt retsgrundlag for sådanne regler, der snarere hører ind under de nationale regeringers kompetenceområde.
b)
Flere interessenter fremsatte ønske om en præcisering af, hvad der vil indgå i reglerne om operationel koordinering.
c)
En enkelt interessent stillede forslag om udvikling af regler om indkøb, handel og forvaltning af accessoriske tjenesteydelser samt alle former for fleksibilitets- og kapacitetstjenesteydelser med det overordnede mål at udvikle et EU-marked for netstøttetjenesteydelser, herunder balancering og alle former for fleksibilitetstjenesteydelser.
(10)
Følgende er de vigtigste bemærkninger, der er modtaget under den offentlige høring, vedrørende det formodede behov for netregler og foranstaltninger og deres omfang efter 2014 på gasområdet:
a)
Flere interessenter mente, at reglerne om netforbindelser og nødforanstaltninger skal være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 994/2010 (6) om foranstaltninger til opretholdelse af naturgasforsyningssikkerheden.
b)
Interessenterne satte spørgsmålstegn ved rækkevidden af reglerne om nettilslutning, for så vidt angår stedsafhængige prissignaler, og bakkede ikke op om udvikling af sådanne regler.
(11)
Under henvisning til interessenternes bidrag til støtte for prioritering af arbejdet med at tilvejebringe de nøgleelementer, der er nødvendige for gennemførelsen af det indre marked for energi i 2014, og de forskellige foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre det, det forhold at ressourcerne er begrænsede, at det kræver ressourcer at gennemføre allerede vedtagne netregler og retningslinjer korrekt, og at et nyt område, der tilføjes den årlige prioritetsliste for 2014, ikke nødvendigvis giver anledning til, at der vedtages retningslinjer eller netregler i 2014, har Kommissionen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kommissionen opstiller følgende årlige prioritetsliste for 2014 med henblik på udvikling af harmoniserede elregler:
-
regler om kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger, herunder styring af day-ahead- og intradaymarkederne, bl.a. kapacitetsberegning (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler for nettilslutning
-
regler om krav til generatorer (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om tilslutning af distributionssystemoperatører og industrikunder (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om tilslutning af transmissionssystemer med højspændingsjævnstrøm (færdiggørelse af netregler og indledning af Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om systemdrift (7):
-
regler om operationel sikkerhed (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om operationel planlægning og programsættelse (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om last-frekvensregulering og reserver (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om krav og procedurer i forbindelse med nødsituationer (færdiggørelse af netregler og indledning af Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om balancering, herunder netrelaterede regler om reservestrøm (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler om (fremadrettet) kapacitetstildeling på lang sigt (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler vedrørende harmoniserede transmissionstarifstrukturer (screeningundersøgelse ved ACER med henblik på forberedelse af overordnede retningslinjer (8)).
Artikel 2
Da det forventes, at de harmoniserede regler om kapacitetstildeling og balancering vil blive vedtaget i 2013, opstiller Kommissionen følgende årlige prioritetsliste for 2014 med henblik på udformningen af harmoniserede gasregler:
-
interoperabilitet og regler om dataudveksling (Kommissionens vedtagelsesprocedure)
-
regler vedrørende harmoniserede transmissionstarifstrukturer (ENTSOG udarbejder udkast til netregler)
-
regler for en EU-dækkende markedsbaseret metode til tildeling af »nybygget« gastransmissionskapacitet (ACER og ENTSOG udarbejder udkast til ændring af netregler om kapacitetstildelingsmekanismer, og der tilføjes relevante tariferingsregler i netreglerne om transmissionstarifstrukturer)
-
regler om handel i tilknytning til tekniske og operationelle bestemmelser om netadgangstjenesteydelser og systembalancering (ACER foretager screeningundersøgelse under hensyntagen til gennemførelsen af retningslinjerne om håndtering af kapacitetsbegrænsninger og netregler om kapacitetstildelingsmekanismer og balancering med henblik på at fastslå, om der er behov for bindende EU-regler til yderligere harmonisering af udformningen af kapacitetsprodukter og aftaler, for så vidt angår forsyningsstabilitet, begrænsninger med hensyn til tildelinger og sekundære markeder).
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. august 2013.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 455/2014,
29. aprill 2014,
teatavate kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 2658/87 tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõike 1 punkti a,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määrusele (EMÜ) nr 2658/87 lisatud kombineeritud nomenklatuuri ühetaolise kohaldamise tagamiseks on vaja vastu võtta meetmed, mis käsitlevad käesoleva määruse lisas osutatud kaupade klassifitseerimist.
(2)
Määrusega (EMÜ) nr 2658/87 on kehtestatud kombineeritud nomenklatuuri klassifitseerimise üldreeglid. Neid üldreegleid kohaldatakse ka kombineeritud nomenklatuuril täielikult või osaliselt põhinevate või sellele täiendavaid alajaotisi lisavate teiste nomenklatuuride suhtes, mis on kehtestatud liidu erisätetega kaubavahetust käsitlevate tariifsete või muude meetmete kohaldamiseks.
(3)
Vastavalt nimetatud üldreeglitele tuleb käesoleva määruse lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseerida 2. veerus esitatud CN-koodi alla, lähtuvalt tabeli 3. veerus esitatud põhjendusest.
(4)
On asjakohane sätestada, et siduvale tariifiinformatsioonile, mis on antud käesolevas määruses käsitletavate kaupade kohta, kuid mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EMÜ) nr 2913/92 (2) artikli 12 lõike 6 kohaselt tugineda veel teatava perioodi vältel. Kõnealuseks ajavahemikuks tuleks kehtestada kolm kuud.
(5)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas tolliseadustiku komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Lisas esitatud tabeli 1. veerus kirjeldatud kaubad klassifitseeritakse kombineeritud nomenklatuuris kõnealuse tabeli 2. veerus esitatud CN-koodi alla.
Artikkel 2
Siduvale tariifiinformatsioonile, mis ei ole kooskõlas käesoleva määrusega, võib määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 12 lõike 6 kohaselt tugineda veel kolme kuu vältel pärast käesoleva määruse jõustumist.
Artikkel 3
Määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 29. aprill 2014


Input:
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) 2015/563 DE LA COMMISSION
du 8 avril 2015
établissant les valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1308/2013 du Parlement européen et du Conseil du 17 décembre 2013 portant organisation commune des marchés des produits agricoles et abrogeant les règlements (CEE) no 922/72, (CEE) no 234/79, (CE) no 1037/2001 et (CE) no 1234/2007 du Conseil (1),
vu le règlement d'exécution (UE) no 543/2011 de la Commission du 7 juin 2011 portant modalités d'application du règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil en ce qui concerne les secteurs des fruits et légumes et des fruits et légumes transformés (2), et notamment son article 136, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement d'exécution (UE) no 543/2011 prévoit, en application des résultats des négociations commerciales multilatérales du cycle d'Uruguay, les critères pour la fixation par la Commission des valeurs forfaitaires à l'importation des pays tiers, pour les produits et les périodes figurant à l'annexe XVI, partie A, dudit règlement.
(2)
La valeur forfaitaire à l'importation est calculée chaque jour ouvrable, conformément à l'article 136, paragraphe 1, du règlement d'exécution (UE) no 543/2011, en tenant compte des données journalières variables. Il importe, par conséquent, que le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les valeurs forfaitaires à l'importation visées à l'article 136 du règlement d'exécution (UE) no 543/2011 sont fixées à l'annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 8 avril 2015.


Input:
RÈGLEMENT DÉLÉGUÉ (UE) No 887/2013 DE LA COMMISSION
du 11 juillet 2013
remplaçant les annexes II et III du règlement (UE) no 211/2011 du Parlement européen et du Conseil relatif à l’initiative citoyenne
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 211/2011 du Parlement européen et du Conseil du 16 février 2011 relatif à l’initiative citoyenne (1), et notamment son article 16,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 4, paragraphe 1, du règlement (UE) no 211/2011 dispose que les organisateurs d’une proposition d’initiative citoyenne sont tenus de l’enregistrer auprès de la Commission, en fournissant les informations décrites à l’annexe II dudit règlement.
(2)
Les informations de l’annexe II doivent être modifiées afin de faciliter la vérification, par la Commission, que les critères d’enregistrement définis au point a) de l’article 4, paragraphe 2, sont remplis, garantir un traitement administratif adéquat des demandes d’enregistrement et faciliter la communication entre les organisateurs et la Commission tout au long de la procédure de l’initiative citoyenne.
(3)
Six États membres ont demandé des modifications des données requises dans les formulaires figurant à l’annexe III du règlement (UE) no 211/2011.
(4)
La Commission est habilitée à modifier les annexes II et III du règlement, conformément à l’article 290 du TFUE. En ce qui concerne l’annexe III, la Commission devrait tenir compte des informations qui lui sont transmises par les États membres.
(5)
Plusieurs organisateurs d’une initiative citoyenne enregistrée auprès de la Commission collectent actuellement des déclarations de soutien conformément à l’article 5 du règlement (UE) no 211/2011; il est nécessaire de leur permettre d’utiliser indifféremment les formulaires figurant à l’annexe II du présent règlement et leurs versions précédentes,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (UE) no 211/2011 est modifié comme suit:
a)
L’annexe II est remplacée par le texte figurant à l’annexe I du présent règlement.
b)
L’annexe III est remplacée par le texte figurant à l’annexe II du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Les formulaires conformes à l’annexe III du règlement (UE) no 211/2011, dans sa version en vigueur avant l’entrée en vigueur du présent règlement, peuvent continuer à être utilisés aux fins de la collecte des déclarations de soutien auprès des signataires pour les propositions d’initiatives citoyennes qui ont été enregistrées conformément à l’article 4 du règlement (UE) no 211/2011 avant la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 11 juillet 2013.