Input:
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/504
z dne 11. marca 2015
o izvajanju Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta glede upravnih zahtev za homologacijo in tržni nadzor kmetijskih in gozdarskih vozil
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 167/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. februarja 2013 o odobritvi in tržnem nadzoru kmetijskih in gozdarskih vozil (1) ter zlasti členov 22(4), 24(4), 25(2), 25(3), 25(6), 27(1), 33(2), 34(3), 35(4), 45(2), 46(3) in 53(8) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Ta uredba določa podrobne upravne zahteve glede: predlog za opisno mapo in opisni list; predloge potrdila o skladnosti dostopa do vgrajenega sistema za diagnostiko na vozilu (OBD) ter do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila; predlog potrdila o skladnosti; vzorcev predpisane tablice proizvajalca in vzorcev oznake EU-homologacije; predlog certifikata o EU-homologaciji in predloge seznama ustreznih zahtev ali aktov, ki so priloženi certifikatu o EU-homologaciji; sistema številčenja certifikatov o EU-homologaciji; predloge obrazca za rezultate preskusov, ki je priložen certifikatu o EU-homologaciji; splošnih zahtev za obliko poročil o preskušanju; seznama delov in opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov; vseh vidikov, povezanih s postopkom izdaje soglasja za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov, ter predloge potrdila o soglasju za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov; sistema številčenja potrdil za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov.
(2)
Uredba (EU) št. 167/2013 v nasprotju z Direktivo 2003/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) določa popoln sklop zahtev, potrebnih za vlogo za izdajo EU-homologacije za celotno vozilo za vse kategorije kmetijskih in gozdarskih vozil. Zagotoviti je treba upravne predloge za postopke EU-homologacije.
(3)
Z Direktivo 2003/37/ES Evropskega parlamenta in Sveta so bile določene predloge za homologacijske postopke, vendar so se od takrat v vozila vgrajevale nove tehnologije. Predloge za postopke EU-homologacije bi bilo treba zato prilagoditi.
(4)
Uvesti bi bilo treba novo predlogo za „list iz opisne mape“, v kateri bo proizvajalec ob vložitvi vloge za homologacijo navedel, kateri postopek je izbral.
(5)
Da se neodvisnim izvajalcem zagotovi razumen dostop do informacij o popravilu vozil, vključno z informacijami o vgrajenih sistemih za diagnostiko na vozilu (OBD) in njihovo interakcijo z drugimi sistemi vozila, morajo proizvajalci zagotoviti nediskriminatoren dostop do teh informacij in homologacijskim organom predložiti dokaz o njihovi skladnosti z navedeno zahtevo. Določiti bi bilo treba predlogo za ustrezno potrdilo proizvajalca, ki vsebuje tak dokaz.
(6)
Na voljo bi morale biti tri predloge potrdila o skladnosti glede na homologacijske postopke za dokončana, dodelana in nedodelana vozila.
(7)
Za dokazovanje, da traktorji, homologirani z nameščenimi stroji, in vozila kategorij R in S zagotavljajo zadovoljivo raven varnosti, bi bilo treba v opisno mapo vključiti del tehnične dokumentacije za stroje iz Priloge VII k Direktivi 2006/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3). Poleg tega bi morala biti potrdilu o skladnosti vozila priložena ES-izjava o skladnosti.
(8)
Da se poenostavi najpogostejši certifikat o EU-homologaciji, bi bilo treba pripraviti novo predlogo izključno za certifikat o EU-homologaciji celotnega dokončanega vozila, medtem ko bi bilo treba za druge kombinacije tipov vozil določiti drugačno predlogo certifikata o EU-homologaciji celotnega vozila.
(9)
Da se poenotijo in poenostavijo predloge, ki so jih prej določale različne direktive Unije za posamezne tipe sistema, bi bilo treba oblikovati enotno predlogo certifikata o EU-homologaciji, ki bi se uporabljala za vse tipe sistema. Zato bi bilo treba določiti tudi enotno predlogo za sestavne dele/samostojne tehnične enote.
(10)
Spremeniti bi bilo treba sistem številčenja certifikatov o EU-homologaciji iz Direktive 2003/37/ES, da bi se upoštevala nova pravna ureditev aktov, ki vsebujejo zahteve za homologacijo, s katerimi se bo potrjevala skladnost.
(11)
Da se predstavitev najpomembnejših informacij iz preskusa skladnosti uskladi s tehničnimi zahtevami iz Uredbe (EU) št. 167/2013 in delegiranih aktov, sprejetih v skladu z navedeno uredbo, bi bilo treba določiti osnovni sklop splošnih zahtev za obliko poročil o preskusu.
(12)
Z enakim namenom bi morale tehnične službe uporabljati predloge poročil o preskusih iz ustreznih mednarodnih pravilnikov ali standardov EN/ISO kot vodilo pri pisanju osnutkov poročil o preskusu glede tehničnih zahtev iz delegiranih aktov, sprejetih na podlagi Uredbe (EU) št. 167/2013, ki temeljijo na zahtevah iz mednarodnih pravilnikov ali standardov EN/ISO.
(13)
Za zmanjšanje bremena za proizvajalce bi bilo treba pri vložitvi vlog za homologacijo v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013 sprejeti predložena poročila o preskusu določenih delov in samostojnih tehničnih enot, izdana v skladu z Direktivo 2003/37/ES, Direktivo 2007/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4), Direktivo 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5), Uredbo (ES) št. 595/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (6) ali mednarodnimi pravilniki iz poglavja XIII Uredbe (EU) št. 167/2013 ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe.
(14)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora iz člena 69(1) Uredbe (EU) št. 167/2013 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Vsebina
Ta uredba določa izvedbene ukrepe iz člena 68 Uredbe (EU) št. 167/2013 za določitev enotnih pogojev za izvajanje upravnih zahtev za homologacijo novih kmetijskih in gozdarskih vozil ter sistemov, sestavnih delov in samostojnih tehničnih enot, zasnovanih in izdelanih za takšna vozila ter za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegove okoljske značilnosti.
Člen 2
Predloga opisnega lista in opisne mape
Proizvajalci, ki vložijo vlogo za EU-homologacijo, predložijo opisni list in opisno mapo iz člena 22(1) in člena 22(2)(a) Uredbe (EU) št. 167/2013 na podlagi predloge iz Priloge I k tej uredbi.
Člen 3
Predloga potrdila proizvajalca o dostopu do vgrajenega sistemu za diagnostiko na vozilu (OBD) ter do informacij o popravilu in vzdrževanju vozila
Proizvajalci iz člena 53(1) Uredbe (EU) št. 167/2013, ki vložijo vlogo za EU-homologacijo, homologacijskemu organu predložijo potrdilo o dostopu do sistema OBD ter informacij o popravilu in vzdrževanju vozila v skladu s členom 53(8) navedene uredbe na podlagi predloge iz Priloge II k tej uredbi.
Člen 4
Predloge potrdila o skladnosti
Proizvajalci izdajo potrdilo o skladnosti iz člena 33(1) Uredbe (EU) št. 167/2013 v skladu s predlogami iz Priloge III k tej uredbi.
Člen 5
Vzorci predpisane tablice in oznake EU-homologacije
Proizvajalci namestijo predpisano tablico in oznako EU-homologacije iz členov 34(1) in (2) Uredbe (EU) št. 167/2013 v skladu z vzorci iz Priloge IV k tej uredbi.
Člen 6
Predloge certifikata o EU-homologaciji
Homologacijski organi izdajajo certifikate o EU-homologaciji iz člena 25(1) Uredbe (EU) št. 167/2013 na podlagi predlog iz Priloge V k tej uredbi.
Člen 7
Sistem številčenja certifikatov o EU-homologaciji
Certifikati o EU-homologaciji se številčijo v skladu s Prilogo VI.
Člen 8
Predloga obrazca z rezultati preskusa
Homologacijski organi izdajo obrazec z rezultati preskusa iz člena 25(3)(a) Uredbe (EU) št. 167/2013 na podlagi predloge iz Priloge VII k tej uredbi.
Člen 9
Oblika poročil o preskusu
1. Oblika poročil o preskusu iz člena 27(1) Uredbe (EU) št. 167/2013 je v skladu s splošnimi zahtevami iz Priloge VIII k tej uredbi.
2. Za namene homologacije v skladu z Uredbo (EU) št. 167/2013 se sprejmejo obstoječa poročila o preskusu določenih delov in samostojnih tehničnih enot, izdana v skladu z Direktivo 2003/37/ES, Direktivo 2007/46/ES, Direktivo 97/68/ES, Uredbo (EU) št. 595/2009 ali mednarodnimi pravilniki iz poglavja XIII Uredbe (EU) št. 167/2013 ter delegiranimi in izvedbenimi akti, sprejetimi na podlagi te uredbe. Poročila o preskusu, ki izpolnjujejo te pogoje, so navedena v Prilogi VIII k tej uredbi.
Člen 10
Seznam delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov
Seznam delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegove okoljske značilnosti, iz člena 45(2) Uredbe (EU) št. 167/2013, je določen v Prilogi IX k tej uredbi.
Člen 11
Predloga potrdila za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov
Homologacijski organi izdajo potrdilo za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje sistemov, bistvenih za varnost vozila ali njegove okoljske značilnosti, iz člena 46(2) Uredbe (EU) št. 167/2013 na podlagi predloge iz Priloge X k tej uredbi.
Člen 12
Sistem številčenja potrdil za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje bistvenih sistemov
Potrdila za dajanje na trg in začetek uporabe delov ali opreme, ki lahko pomenijo resno tveganje za pravilno delovanje sistemov, ki so bistveni za varnost vozila ali njegove okoljske značilnosti, se oštevilčijo po usklajenem sistemu iz priloge XI.
Člen 13
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2016.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 11. marca 2015


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 1116/2014
of 21 October 2014
establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EU) No 1308/2013 of the European Parliament and of the Council of 17 December 2013 establishing a common organisation of the markets in agricultural products and repealing Council Regulations (EEC) No 922/72, (EEC) No 234/79, (EC) No 1037/2001 and (EC) No 1234/2007 (1),
Having regard to Commission Implementing Regulation (EU) No 543/2011 of 7 June 2011 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1234/2007 in respect of the fruit and vegetables and processed fruit and vegetables sectors (2), and in particular Article 136(1) thereof,
Whereas:
(1)
Implementing Regulation (EU) No 543/2011 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilateral trade negotiations, the criteria whereby the Commission fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipulated in Annex XVI, Part A thereto.
(2)
The standard import value is calculated each working day, in accordance with Article 136(1) of Implementing Regulation (EU) No 543/2011, taking into account variable daily data. Therefore this Regulation should enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The standard import values referred to in Article 136 of Implementing Regulation (EU) No 543/2011 are fixed in the Annex to this Regulation.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 21 October 2014.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 654/2013 НА КОМИСИЯТА
от 10 юли 2013 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 185/2010 по отношение на контролните списъци за валидиране за сигурност във въздухоплаването в ЕС на субекти от трети държави
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 300/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 11 март 2008 г. относно общите правила в областта на сигурността на гражданското въздухоплаване и за отмяна на Регламент (ЕО) № 2320/2002 (1), и по-специално член 4, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕС) № 185/2010 на Комисията от 4 март 2010 г. за установяване на подробни мерки за прилагането на общите основни стандарти за сигурност във въздухоплаването (2) съдържа подробни правила относно валидирането на сигурността във въздухоплаването в ЕС.
(2)
Контролните списъци са инструменти, които трябва да се използват от валидатора на сигурността във въздухоплаването в ЕС за оценяване на нивото на сигурност, което се прилага за отправени към ЕС/ЕИП въздушни товари или въздушна поща. Към съществуващите контролни списъци е необходимо да се добавят два допълнителни контролни списъка, за да се осигури пълното прилагане на режима на валидиране на сигурността във въздухоплаването в ЕС.
(3)
Поради това Регламент (ЕС) № 185/2010 на Комисията следва да бъде съответно изменен.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по сигурност на гражданското въздухоплаване, създаден по силата на член 19, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 300/2008,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕС) № 185/2010 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 10 юли 2013 година.


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/228 AL COMISIEI
din 17 februarie 2015
de înlocuire a anexelor I-VII la Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 4/2009 al Consiliului din 18 decembrie 2008 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor și cooperarea în materie de obligații de întreținere (1), în special articolul 72,
întrucât:
(1)
Anexele I-VII la Regulamentul (CE) nr. 4/2009 au fost modificate prin Regulamentul (UE) nr. 517/2013 al Consiliului (2) pentru a se ține seama de aderarea Croației la Uniunea Europeană. În același timp, Regulamentul (UE) nr. 517/2013 a ținut seama de schimbarea monedei în Estonia.
(2)
Letonia și Lituania și-au schimbat moneda începând cu 1 ianuarie 2014 și, respectiv, cu 1 ianuarie 2015. Anexele I-IV și VII ar trebui să fie modificate în consecință.
(3)
În conformitate cu articolul 4 din Protocolul nr. 21 privind poziția Regatului Unit și a Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit a notificat Comisiei faptul că acceptă să participe la aplicarea Regulamentului (CE) nr. 4/2009. Prin urmare, ar trebui să fie incluse în anexele II, IV și VII mențiuni referitoare la Regatul Unit.
(4)
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu a participat la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 4/2009 și nu participă la adoptarea prezentului regulament; Danemarca nu are obligații nici în temeiul Regulamentului (CE) nr. 4/2009, nici în temeiul prezentului regulament și nici nu face obiectul aplicării vreunuia dintre acestea.
(5)
Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Acordul din 19 octombrie 2005 între Comunitatea Europeană și Regatul Danemarcei privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie civilă și comercială (3), Danemarca a adresat o notificare (4) Comisiei cu privire la hotărârea sa de a pune în aplicare parțial conținutul Regulamentului (CE) nr. 4/2009, în măsura în care regulamentul în cauză modifică Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului (5), care face obiectul acordului menționat anterior, din data de 19 octombrie 2005. Prin urmare, ar trebui să fie incluse în anexele II și IV mențiuni referitoare la Danemarca.
(6)
În fine, este necesar să se modifice anumite secțiuni ale anexelor VI și VII pentru a facilita aplicarea acestora.
(7)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 70 din Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului (6).
(8)
Prin urmare, din motive de claritate, este necesar să se înlocuiască în consecință anexele I-VII la Regulamentul (CE) nr. 4/2009,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexele I-VII la Regulamentul (CE) nr. 4/2009 se înlocuiesc cu textul din anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre în conformitate cu tratatele.
Adoptat la Bruxelles, 17 februarie 2015.


Input:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS nr 556/2014/EL,
15. mai 2014,
liidu osalemise kohta mitme liikmesriigi ühiselt algatatud Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerluse teises programmis (EDCTP2)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 185 ja artikli 188 teist lõiku,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Oma 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” („strateegia „Euroopa 2020” ”) rõhutas komisjon vajadust luua soodsad tingimused investeerimiseks teadmistesse ja innovatsiooni, et saavutada liidus arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Euroopa Parlament ja nõukogu on nimetatud strateegia heaks kiitnud.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1291/2013 (3) aastateks 2014-2020 loodud teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020” („raamprogramm „Horisont 2020” ”) eesmärk on mõjutada senisest rohkem teadusuuringuid ja innovatsiooni, aidates tugevdada avaliku sektori siseseid partnerlusi, sealhulgas liidu osalemise kaudu mitme liikmesriigi algatatud programmides kooskõlas aluslepingu artikliga 185.
(3)
Avaliku sektori siseste partnerluste eesmärgiks peaks olema suurema koostoime arendamine, koordineerimise suurendamine ning liidu, rahvusvaheliste, riiklike ja piirkondlike uurimisprogrammide tarbetu dubleerimise vältimine ning nad peaksid täielikult austama raamprogrammi „Horisont 2020” üldpõhimõtteid, eelkõige avatust ja läbipaistvust. Samuti peaks olema tagatud avatud juurdepääs teaduspublikatsioonidele.
(4)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16 otsusega nr 1209/2003/EÜ (4) otsustas ühendus rahaliselt toetada Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerlust („EDCTP1”) samaväärselt osalevate riikidega, kuid mitte rohkem kui200 000 000 euroga, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1513/2002/EÜ (5) loodud Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuuenda raamprogrammi, mille eesmärk on toetada Euroopa teadusruumi loomist ja innovatsiooni (2002-2006), kestel. EDCTP1 programmi toetati ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1982/2006/EÜ (6) loodud Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) raames.
(5)
2009. aastal võtsid sõltumatud eksperdid vastu EDCTP1 vahehindamise aruande. Eksperdirühma arvamus oli, et EDCTP1 lõi ainulaadse platvormi sisuliseks dialoogiks Aafrika teadlastega ning et selle raames tehti põhja ja lõuna vahelise lõhe ületamiseks algust teadusuuringute valdkonna võimekuse parandamisega ning õppe- ja töövõimaluste loomisega noortele Aafrika teadlastele. Kõnealuse aruande kohaselt tuleb Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerluse teises programmis („EDCTP2 programm”) võtta arvesse järgmisi põhiküsimusi: EDCTP1 praegust ulatust tuleb muuta ja laiendada; vajaduse korral tuleks edasi arendada ja tugevdada arengumaade suutlikkust usaldusväärselt teha ja juhtida kliinilisi uuringuid, eelkõige tuleks paremini määratleda eetikakomiteede roll, tõhustada nende komiteede ja vastava reguleeriva keskkonna loomist, ning veelgi parandada Euroopa riiklike programmide koordineerimist, koostööd ja asjakohasel juhul lõimimist; teiste peamiste avaliku ja erasektori partneritega, sealhulgas ravimitööstusega ning selliste avaliku ja erasektori partnerlustega nagu tootearenduspartnerlused, kodanikuühiskonnaga, valitsusväliste organisatsioonidega ja sihtasutustega tehtavat koostööd on vaja tugevdada ja laiendada; kehtestada tuleks selged ja läbipaistvad juhtimiseeskirjad; arendada tuleks sünergiat Euroopa välispoliitika meetmetega, eelkõige liidu arenguabiga; tuleks selgitada ja lihtsustada kaasrahastamise eeskirju; ning on vaja tugevdada järelevalvevahendeid.
(6)
Vastavalt nõukogu otsusele 2013/743/EL (7) võib EDCTP2 programmi jätkuvalt toetada.
(7)
Liit on vaesusega seonduvaid haigusi ja tähelepanuta jäetud nakkushaigusi käsitlevate teadusuuringute oluline rahastaja. Komisjon ja liikmesriigid annavad ligi veerandi (22 %) valitsuste sellealastest investeeringutest üleilmsel tasandil. Peale selle on liit oluline osaleja ülemaailmses tervishoius. Näiteks annavad komisjon ja liikmesriigid umbes poole ülemaailmse AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fondi vahenditest.
(8)
EDCTP1 raames on tehtud suuri edusamme ning välja töötatud kaheksa täiustatud ravimenetlust, eelkõige HIVi/AIDSi või malaariat põdevate vastsündinute, laste ja rasedate ja imetavate naiste raviks. Selle tulemusena on võetud kasutusele neli esimest Aafrika piirkondlikku tippkeskuste võrgustikku, mis edendavad lõunapoolsel suunal toimuvat kliiniliste uuringute alast koostööd, ning üle 400 Aafrika teadlase on saanud koolitust. Selle raames on aidatud luua ka üleaafrikaline kliiniliste uuringute register (PACTR) ja vaktsiine reguleerivate asutuste Aafrika foorum.
(9)
Hoolimata EDCTP1 arvestatavatest tulemustest ja saavutustest takistavad vaesusega seonduvad haigused neist tingitud sotsiaalmajanduslike probleemide tõttu ikka veel oluliselt arengumaade jätkusuutlikku arengut, seda eelkõige Sahara-taguses Aafrikas. Enamiku vaesusega seonduvate haiguste raviks puuduvad endiselt tõhusad, ohutud, sobivad ja mõistliku hinnaga raviteenused, mis oleksid kohandatud vastavalt arengumaade eripärale, ning investeerimine kliinilistesse uuringutesse ei ole ikka veel piisav, kuna nende uuringute tegemine on kulukas ja investeeringute tasuvus on turuhälvete tõttu piiratud. Tuleks rõhutada, et ainult 10 % üleilmselt teadusuuringutele eraldatud vahenditest on suunatud haigustele, mis põhjustavad 90 % haigestumisjuhtumitest maailmas. Lisaks on Euroopa teadustegevus ja -programmid endiselt sageli killustatud ning sellest tulenevalt kas liiga väikese kriitilise massiga või kattuvad, samas kui teadussuutlikkus ja -investeeringud on arenguriikides ebapiisavad.
(10)
Kui toetada võitlust vaesusega seonduvate haigustega, aitab see Euroopa kodanikke nende haiguste eest kaitsta, kuna üha suurem ülemaailmne liikuvus (sealhulgas turism), rändeliikumised ja kõnealuste haiguste levimise geograafilised nihked tähendavad, et Euroopa võib esmakordselt või taas seista silmitsi kõnealustest haigustest tulenevate probleemidega.
(11)
Euroopa Parlament võttis 15. juunil 2010 vastu resolutsiooni, mis käsitles aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi enne ÜRO 2010. aasta septembri kõrgetasemelist kohtumist ning milles ta palus komisjonil, liikmesriikidel ja arengumaadel tegeleda aastatuhande viienda (emade tervise parandamine), neljanda (laste suremus) ja kuuenda arengueesmärgiga (HIV/aids, malaaria ja tuberkuloos) sidusal ja terviklikul viisil.
(12)
Liit on kohustunud järgima 2012. aasta Rio+20 konverentsi järeldusi rahvusvaheliselt kokkulepitud jätkusuutliku arengu eesmärkide (mis järgivad ja hõlmavad aastatuhande arengueesmärke) väljatöötamise ja saavutamise kohta.
(13)
Liit algatas 2000. aastal kõrgetasemelise poliitikadialoogi Aafrikaga, mille tulemusena loodi Aafrika-ELi strateegiline partnerlus, millele järgnes ühise Aafrika-ELi strateegia vastuvõtmine 2007. aastal ning kõrgetasemelise poliitikadialoogi alustamine teaduse, tehnoloogia ja innovatsiooni valdkonnas 2011. aastal.
(14)
Komisjon esitas 31. märtsil 2010 teatise liidu rolli kohta ülemaailmses tervishoius, milles nõutakse paremat koordineerimist liikmesriikide ja asjakohaste poliitikavaldkondade vahel, et määrata kindlaks üleilmsed ühised prioriteedid terviseuuringute valdkonnas ja nendega tegeleda. Komisjon tuletab teatises meelde ka vajadust edendada võrdset ja üldist kaetust kvaliteetsete terviseteenustega, samuti iga inimese tervise teenistuses olevate teadusuuringute tõhusat ja õiglast rahastamist.
(15)
Oma 10. mai 2010. aasta järeldustes ELi rolli kohta tervise edendamisel maailmas kutsus nõukogu liitu üles edendama kõikide tervisele kasu toovate teadusuuringute tulemuslikku ja õiglast rahastamist ning tagama, et innovatsiooni ja võetud meetmete tulemusena luuakse kättesaadavad ja taskukohased tooted ja teenused. Eelkõige tuleks uurida mudeleid, mis kaotavad seose teadus- ja arendustegevuse kulude ning ravimite hindade vahel, sealhulgas võimalusi tehnoloogia siirdamiseks arengumaadesse.
(16)
Komisjon asetas oma 21. septembri 2011 teatises partnerluse kohta teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas, institutsioonide, riikide ja kontinentide vahelised partnerlused liidu teadusuuringute poliitika keskmesse.
(17)
Oma 27. veebruari 2013. aasta teatises „Inimväärne elu kõigile: vaesuse kaotamine ja maailmale säästva tuleviku tagamine” kinnitas komisjon oma kindlat otsust teha kõik selleks, et aidata kaasa aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele aastaks 2015, ning osutas, et neid eesmärke on aidanud saavutada liidu poolt programmi EDCTP1 raames rahastatud teadustöö.
(18)
Kooskõlas raamprogrammi „Horisont 2020” eesmärkidega peaks EDCTP2 programmis osalemise õigus olema igal liikmesriigil ja igal raamprogrammiga „Horisont 2020” assotsieerunud riigil.
(19)
Kaaluda tuleks toetuse andmist avatud innovatsioonimudelite uurimisele vajaduspõhiste teadusuuringute tegemiseks ning kättesaadavatele ja mõistliku hinnaga tulemustele kooskõlas muude liidu kohustustega tervisealases teadus- ja arendustegevuses.
(20)
Osalevad riigid kavatsevad anda oma panuse EDCTP2 programmi rakendamisse kõnealuse programmiga hõlmatud ajavahemikul, nimelt aastatel 2014-2024. Et võtta arvesse raamprogrammi „Horisont 2020” kestust, tuleks EDCTP2 programmi kuuluvad projektikonkursid algatada hiljemalt 31. detsembril 2020. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib projektikonkursse algatada hiljemalt 31. detsembril 2021.
(21)
EDCTP2 programmile raamprogrammi „Horisont 2020” kestel antava liidu rahalise osaluse jaoks tuleks kehtestada ülemmäär. Liidu osalus peaks ülemmäära piires olema võrdväärne käesolevas otsuses osutatud riikide osalusega, et saavutada suur finantsvõimendus ja tagada kõnealuste riikide programmide tihedam lõimimine.
(22)
Liidu rahalise osaluse tingimuseks peaks olema, et osalevad riigid võtavad ametlikult kohustuse panustada EDCTP2 programmi rakendamisse ning täidavad seda kohustust.
(23)
EDCTP2 programmi ühiseks rakendamiseks on vaja rakendusstruktuuri. Osalevad riigid on kokku leppinud EDCTP2 programmi rakendusstruktuuris ning loonud EDCTP2 rakendusstruktuuri („EDCTP2-IS”). EDCTP2-IS peaks olema liidu rahalise osaluse saaja ning tagama EDCTP2 programmi tõhusa rakendamise.
(24)
EDCTP2 programmi tegevused peaksid olema kooskõlas raamprogrammi „Horisont 2020” eesmärkide ning teadusuuringute ja innovatsiooniprioriteetidega ning määruse (EL) nr 1291/2013 artiklis 26 sätestatud üldpõhimõtete ja -tingimustega.
(25)
EDCTP2-ISi projektikonkursid tuleks avaldada ühtses osalejate portaalis ning raamprogrammi „Horisont 2020” muude elektrooniliste teavitusvahendite kaudu, mida haldab komisjon.
(26)
Liidu rahalist osalust tuleks hallata usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete ja kaudse eelarve täitmise asjakohaste eeskirjade kohaselt, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 966/2012 (8) ja komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 1268/2012 (9).
(27)
Liidu finantshuvide kaitseks peaks komisjonil olema õigus liidu rahalist osalust vähendada, selle andmine peatada või lõpetada, kui EDCTP2 programmi ei rakendata nõuetekohaselt, seda rakendatakse osaliselt või viivitusega või kui osalevad riigid ei osale rahaliselt EDCTP2 programmis või osalevad osaliselt või viivitusega. Kõnealused õigused tuleks sätestada liidu ja EDCTP2-ISi vahel sõlmitavas delegeerimislepingus.
(28)
EDCTP2 programmi tõhusaks rakendamiseks peaks EDCTP2-IS andma rahalist toetust peamiselt EDCTP2-ISi tasandil valitud meetmete rakendamises osalejatele eraldatava toetusena. Kõnealused meetmed tuleks EDCTP2-ISi vastutusel välja valida avatud ja konkurentsipõhiste projektikonkursside raames.
(29)
EDCTP2 programmi kaudu rahastatud kaudsetes meetmetes osalemist reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1290/2013 (10). Siiski on EDCTP2 programmi tegevuslike erivajaduste tõttu vaja sätestada erandid nimetatud määruse sätetest kooskõlas selle artikli 1 lõikega 3.
(30)
Erandite kehtestamine määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 9 lõike 1 punktist b, artikli 10 lõike 1 punktist c ja artiklist 12 on vajalik Aafrika üksuste osalemiseks ja nende rahastamise lubamiseks ning ühiste projektikonkursside kaudu toimuva koostöö võimaldamiseks EDCTP2 programmi ja mis tahes muu juriidilise isiku vahel.
(31)
Lihtsustamise eesmärgil tuleks kõigi poolte halduskoormust vähendada. Vältida tuleks topeltauditeid ning ebaproportsionaalset dokumenteerimist ja aruandlust. Auditite läbiviimisel tuleks asjakohasel juhul võtta arvesse riiklike programmide eripära.
(32)
Käesoleva otsuse kohaselt antavate liidu rahaliste vahendite saajate auditeerimine peaks tagama halduskoormuse vähendamise kooskõlas raamprogrammiga „Horisont 2020”.
(33)
Liidu finantshuve tuleks kaitsta proportsionaalsete meetmetega kogu kulutuste tegemise tsükli jooksul, mis hõlmab eeskirjade eiramise ennetamist, avastamist ja uurimist, kadumaläinud, alusetult väljamakstud või valesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral haldus- ja rahalisi karistusi kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.
(34)
Komisjon peaks teostama vahehindamised, millega hinnatakse eelkõige EDCTP2 programmi kvaliteeti ja tõhusust ning seatud eesmärkide täitmisel tehtud edusamme, samuti lõpphindamise, ning koostama kõnealuste hindamiste kohta aruanded.
(35)
Komisjoni nõudmisel peaksid EDCTP2-IS ja osalevad riigid esitama komisjonile teabe, mida komisjonil on vaja EDCTP2 programmi hindamise kohta koostatavatesse aruannetesse lisada.
(36)
On oluline, et EDCTP2 programmi raames tehtavad teadusuuringud oleksid täielikult kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga ja selle lisaprotokollidega, Maailma Arstide Liidu Helsingi deklaratsiooni 2008. aasta versiooni lisatud eetika põhiprintsiipidega, inimravimite tehniliste registreerimisnõuete rahvusvahelisel ühtlustamiskonverentsil vastu võetud hea kliinilise tava standarditega, asjakohaste liidu õigusaktidega ning teadusuuringute asukohariikide eetikanormidega.
(37)
On oluline, et teavitatud nõusolek kliiniliste uuringute tegemiseks arengumaades saadaks alati tõepoolest teavitatud ja vabatahtlikul viisil.
(38)
Samuti on oluline EDCTP2 programmi raames elluviidavate tegevuste ja liidu arengupoliitika meetmete sidusus. Sellega seoses tuleks püüda saavutada EDCTP2 ja Euroopa Arengufondi vahelist koostoimet.
(39)
Selleks, et teha koostööd rahvusvaheliste arenguabi algatustega, tuleks EDCTP2 programmi raames rahastavate tegevuste käigus vajaduse korral arvesse võtta soovitusi, mida on esitanud Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) asjakohased algatused, sealhulgas teadus- ja arendustegevusega tegelev nõustavate ekspertide töörühm.
(40)
Raamprogrammiga „Horisont 2020” on moodustatud terviseküsimuste teaduskomisjon, mis on teaduspõhine sidusrühmade platvorm, mis annab teadusliku panuse, teostab sidusa teaduspõhise analüüsi teadustöö ja innovatsiooniga seotud kitsaskohtadest ning kõnealuse raamprogrammiga pakutavatest võimalustest seoses tervise, demograafiliste muutuste ja heaoluga seonduvate ühiskondlike väljakutsetega, aitab kaasa raamprogrammi teadusuuringute ja innovatsiooni prioriteetide määratlemisele ning ergutab kogu liidu teadlasi selles osalema. Sidusrühmadega tehtava aktiivse koostöö kaudu aitab see arendada võimeid ning soodustada kõnealuses valdkonnas teadmiste jagamist ja tihedamat koostööd liidus. Seetõttu peaks EDCTP2 vajaduse korral tegema terviseküsimuste teaduskomisjoniga koostööd ja vahetama teavet.
(41)
Kuna käesoleva otsuse eesmärke, nimelt aidata leevendada arengumaades ja eelkõige Sahara-taguses Aafrikas vaesusega seonduvate haiguste põhjustatud sotsiaalmajanduslikke probleeme, kiirendades vaesusega seonduvate haiguste jaoks tõhusate, ohutute, kättesaadavate, asjakohaste ja mõistliku hinnaga ravimeetodite kliinilist väljaarendamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada vajaliku kriitilise massi puudumise tõttu (nii inimeste arvu kui ka rahaliste vahendite osas), küll aga saab neid meetme ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Osalemine Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerluse teises programmis
1. Liit osaleb käesolevas otsuses sätestatud tingimustel Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerluse teises programmis („EDCTP2 programm”), mille algatasid ühiselt Austria, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Madalmaad, Norra, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Soome, Šveits, Taani ja Ühendkuningriik („osalevad riigid”).
2. Muu liikmesriik, kes ei ole loetletud lõikes 1, ja raamprogrammiga „Horisont 2020” assotsieerunud riik võib EDCTP2 programmis osaleda, kui ta vastab käesoleva otsuse artikli 3 lõike 1 punktis e sätestatud tingimusele. Kui riik vastab käesoleva otsuse artikli 3 lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele, käsitatakse teda käesoleva otsuse kohaldamisel osaleva riigina.
Artikkel 2
Liidu rahaline osalus
1. Liidu rahaline osalus (sealhulgas EFTA assigneeringud) EDCTP2 programmis on kuni 683 000 000 eurot, et tasakaalustada osalevate riikide osalusi.
2. Liidu rahaline osalus makstakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõike 1 punkti c alapunktiga vi ning artiklitega 60 ja 61 Euroopa Liidu üldeelarve assigneeringutest, mis on eraldatud nõukogu otsusega 2013/743/EL loodud raamprogrammi „Horisont 2020” rakendamise eriprogrammi asjakohastele osadele, ning eelkõige erieesmärgile „Tervishoid, demograafilised muutused ja heaolu” eraldatud assigneeringutest.
3. EDCTP2 rakendusstruktuur („EDCTP2-IS”) võib oma halduskulude katmiseks kasutada kuni 6 % lõikes 1 osutatud liidu rahalisest osalusest.
Artikkel 3
Liidu rahalise osaluse tingimused
1. Liidu rahalise osaluse tingimused on järgmised:
a)
osalevad riigid tõendavad, et EDCTP2 programm on koostatud kooskõlas I, II ja III lisaga;
b)
osalevad riigid või nende määratud organisatsioonid määravad EDCTP2-ISi juriidilisest isikust üksusena struktuuriks, mis vastutab EDCTP2 programmi rakendamise eest ning osalevate riikide ja liidu rahalise osaluse vastuvõtmise, jaotamise ning selle kasutamise järelevalve eest;
c)
EDCTP2-IS tõendab oma suutlikkust EDCTP2 programmi rakendada, sealhulgas liidu rahalist osalust vastu võtta, jaotada ning teostada selle kasutuse üle järelevalvet liidu eelarve kaudse täitmise raames kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artiklitega 58, 60 ja 61;
d)
EDCTP2 programmile juhtimismudeli kehtestamine kooskõlas III lisaga ning
e)
iga osalev riik on kohustunud osalema EDCTP2 programmi rahastamises.
2. EDCTP2 programmi rakendamise ajal oleneb liidu osalus järgmisest:
a)
käesoleva otsuse I lisas sätestatud eesmärkide täitmine ning II lisas sätestatud meetmete, eelkõige EDCTP2-ISi rahastatavate tegevuste ja kaudsete meetmete elluviimine EDCTP2-IS poolt kooskõlas määrusega (EL) nr 1290/2013, nagu osutatud käesoleva otsuse artiklis 6;
b)
EDCTP2 programmi asjakohase ja tõhusa juhtimismudeli järgimine kooskõlas III lisaga;
c)
määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 60 lõikes 5 sätestatud aruandlusnõuete täitmine EDCTP2-ISi poolt ning
d)
lõike 1 punktis e osutatud kohustuste täitmine.
Artikkel 4
EDCTP2 programmi tegevused
1. EDCTP2 programmi tegevused peavad olema kooskõlas I lisas kirjeldatud eesmärkidega ning II lisaga.
Tegevused võivad hõlmata osalevate riikide riiklike programmide tegevusi, sealhulgas avaliku või erasektori mittetulunduslike teadusorganisatsioonide tegevusi ning uusi tegevusi, sealhulgas EDCTP2-ISi hallatavaid projektikonkursse.
Tegevused lisatakse EDCTP2-IS poolt igal aastal vastu võetavasse EDCTP2 programmi töökavasse („EDCTP2 programmi iga-aastane töökava”) pärast rahvusvahelistes vastastikustes eksperdihinnangutes positiivselt hinnatud välishindamist, võttes arvesse EDCTP2 programmi eesmärke.
2. EDCTP2 programmi iga-aastases töökavas esitatakse üksikasjalikult iga tegevuse eelarveline maksumus ja EDCTP2-ISi hallatavad rahalised vahendid, sealhulgas liidu rahaline osalus.
EDCTP2 programmi iga-aastases töökavas eristatakse liidu rahastatavaid või kaasrahastatavaid tegevusi ning osalevate riikide poolt või muudest tuludest rahastatavaid tegevusi.
3. EDCTP2-IS rakendab EDCTP2 programmi iga-aastast töökava.
EDCTP2-IS teostab järelevalvet kõnealusesse töökavasse lisatud või EDCTP2-ISi korraldatud projektikonkursside raames välja valitud kõikide tegevuste üle ning annab sellest aru komisjonile.
4. EDCTP2 programmi iga-aastase töökava tegevusi, mida EDCTP2-IS ei rahasta, rakendatakse kooskõlas ühiste põhimõtetega, milles lepivad kokku osalevad riigid ja komisjon, võttes arvesse käesolevas otsuse, määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 VI jaotise ja määrusega (EL) nr 1290/2013 kehtestatud põhimõtteid, eelkõige võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtteid, sõltumatut vastastikust eksperdihinnangut ja valikut. Osalevad riigid ja komisjon lepivad ka kokku EDCTP2-ISi suhtes kohaldatavates aruandlusnõuetes, sealhulgas näitajates iga nimetatud tegevuse jaoks.
Iga tegevust, mida EDCTP2-IS rahastab EDCTP2 programmi iga-aastase töökava kohaselt või EDCTP2-ISi korraldatud projektikonkursi alusel, peetakse määruse (EL) nr 1290/2013 tähenduses kaudseks meetmeks ning seda rakendatakse kooskõlas käesoleva otsuse artikliga 6.
5. EDCTP2 programmi tegevuste valdkonda kajastavale ja selle programmiga tihedas koostöös koostatud teatisele või väljaandele tuleb olenemata sellest, kas koostaja on EDCTP2-IS, osalev riik või tegevuses osaleja, lisada järgmine märge: „[tegevuse nimetus] viiakse ellu Euroopa Liidu toetatava EDCTP2 programmi raames”.
Artikkel 5
Osalevate riikide osalus
1. Osalevate riikide osalus koosneb järgmisest:
a)
rahaline osalus EDCTP2-IS-ile;
b)
mitterahalised osalus, mis sisaldavad osalevate riikide kulusid seoses EDCTP2 programmi iga-aastasesse töökavasse lisatud ja selgelt määratletud tegevuste rakendamisega või EDCTP2-ISi halduseelarvega seotud kulusid.
2. Lõike 1 punktis b osutatud osaluste hindamiseks määratakse kulud kindlaks kooskõlas asjaomase osaleva riigi tavapäraste raamatupidamistavade ja -standarditega ning asjakohaste rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite/rahvusvaheliste finantsaruandlusstandarditega.
Artikkel 6
Osalemis- ja levitamiseeskirjad
1. Määrust (EL) nr 1290/2013 kohaldatakse EDCTP-ISi poolt EDCTP2 programmi iga-aastase töökava alusel või EDCTP2-ISi korraldatavate projektikonkursside tulemusel valitavate ja rahastatavate kaudsete meetmete suhtes. Nimetatud määruse kohaselt käsitatakse EDCTP2-ISi rahastamisasutusena, kes annab rahalist toetust kaudsete meetmete jaoks kooskõlas käesoleva otsuse II lisaga.
2. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 9 lõike 1 punktist b, on osalejate minimaalne arv kolm, millest kaks on kahes erinevas osalevas riigis asutatud juriidilised isikud ning kolmas on EDCTP2 programmi iga-aastases töökavas loetletud Sahara-taguse Aafrika riigis asutatud juriidiline isik.
3. Erandina määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 10 lõike 1 punktist c, on EDCTP2 programmi iga-aastases töökavas loetletud Sahara-taguse Aafrika riigis asutatud juriidiline isik rahastamiskõlblik.
4. Kui rahastamiskõlblik tegevus on lisatud EDCTP2 programmi iga-aastasesse töökavasse, võib EDCTP2-IS algatada projektikonkursi ühiselt kolmandate riikidega või nende teadus- ja tehnoloogiaorganisatsioonide ja -asutustega, rahvusvaheliste organisatsioonide või muude kolmandate pooltega, eelkõige valitsusväliste organisatsioonidega kooskõlas määruse (EL) nr 1290/2013 artikli 12 alusel välja töötatud eeskirjadega.
Artikkel 7
Liidu ja EDCTP2-ISi vahelised lepingud
1. Tingimusel, et määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 61 lõike 1 kohane EDCTP2-ISi eelkontroll on positiivne, sõlmib komisjon EDCTP2-ISiga liidu nimel delegeerimislepingu ja lepingud rahaliste vahendite iga-aastase ülekandmise kohta.
2. Lõikes 1 osutatud delegeerimisleping sõlmitakse kooskõlas määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 artikli 58 lõikega 3 ning artiklitega 60 ja 61 ning delegeerimismääruse (EL) nr 1268/2012 artikliga 40. Delegeerimislepingus sätestatakse muu hulgas järgmine:
a)
EDCTP2-IS tulemuslikkuse näitajate nõuded, mis on sätestatud otsuse 2013/743/EL II lisas;
b)
EDCTP2-IS poolt järelevalves osalemise nõuded, millele osutatakse otsuse 2013/743/EL III lisas;
c)
EDCTP2-ISi toimimise tulemuslikkuse erinäitajad;
d)
nõuded EDCTP2-ISile seoses teabe andmisega halduskulude ja EDCTP2 programmi rakendamisega seotud üksikasjalike arvnäitajate kohta;
e)
komisjonile levitamis- ja aruandluskohustuste täitmise tagamiseks vajalike andmete esitamise kord;
f)
EDCTP2 programmi iga-aastase töökava eelnõu komisjoni poolt kinnitamise või tagasilükkamise kord enne nimetatud eelnõu vastuvõtmist EDCTP2-IS poolt ning
g)
sätted, mis käsitlevad EDCTP2 programmi projektikonkursside avaldamist eelkõige ühtses osalejate portaalis ning raamprogrammi „Horisont 2020” teiste elektrooniliste teavitusvahendite kaudu, mida haldab komisjon.
Artikkel 8
Liidu rahalise osaluse lõpetamine, vähendamine või peatamine
Kui EDCTP2 programmi ei rakendata või rakendatakse ebapiisavalt, osaliselt või viivitusega, võib komisjon liidu osaluse lõpetada, seda proportsionaalselt vähendada või selle peatada vastavalt EDCTP2 programmi tegelikule rakendamisele.
Kui osalevad riigid ei osale rahaliselt EDCTP2 programmis või osalevad osaliselt või viivitusega, võib komisjon liidu rahalise osaluse lõpetada, seda proportsionaalselt vähendada või selle peatada, võttes arvesse osalevate riikide poolt EDCTP2 programmi rakendamiseks eraldatud summat.
Artikkel 9
Järelauditid
1. Kaudsete meetmetega seotud kulutuste järelauditid teostab EDCTP2-IS kooskõlas määruse (EL) nr 1291/2013 artikliga 29.
2. Komisjon võib otsustada teha lõikes 1 osutatud auditeid ise. Ta teeb seda vastavalt kohaldatavatele eeskirjadele, eelkõige vastavalt määrustele (EL, Euratom) nr 966/2012, (EL) nr 1290/2013 ja (EL) nr 1291/2013.
Artikkel 10
Liidu finantshuvide kaitse
1. Komisjon võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate tegevuste rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve ennetusmeetmete võtmisega kelmuse/pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrolliga ja eeskirjade eiramise tuvastamise korral alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega, ning kui see on asjakohane, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate haldus- ja rahaliste karistustega.
2. EDCTP2-IS annab komisjoni töötajatele ja muudele komisjoni volitatud isikutele, samuti kontrollikojale auditite tegemiseks vajaliku juurdepääsu oma tegevuskohtadele ja ruumidele ning kogu teabele, sealhulgas elektroonilisele teabele.
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) võib korraldada juurdlusi, sealhulgas kohapealset kontrolli ja inspekteerimist vastavalt nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (11) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL, Euratom) nr 883/2013 (12) sätestatud nõuetele ja korrale, eesmärgiga tuvastada kelmust/pettust, korruptsiooni ja muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust seoses käesoleva otsuse alusel rahastatava toetuslepingu, -otsuse või muu lepinguga.
4. Käesoleva otsuse rakendamisest tulenevad lepingud, toetuslepingud ja -otsused sisaldavad sätteid, millega antakse komisjonile, EDCTP2-ISile, kontrollikojale ja OLAFile sõnaselgelt õigus teostada vastavalt oma pädevusele auditeid ja uurimisi.
5. EDCTP2 programmi rakendamisel võtavad osalevad riigid liidu finantshuvide kaitseks vajalikud õiguslikud, reguleerivad, haldus- või muud meetmed, et eelkõige tagada liidule tasumisele kuuluvate kõikide summade sissenõudmine kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012 ja delegeeritud määrusega (EL) nr 1268/2012.
Artikkel 11
Teabe edastamine
1. EDCTP2-IS saadab nõudmise korral komisjonile igasuguse artiklis 12 osutatud aruannete koostamiseks vajaliku teabe.
2. Osalevad riigid esitavad EDCTP2-ISi vahendusel komisjonile Euroopa Parlamendi, nõukogu või kontrollikoja nõutava teabe EDCTP2 programmi finantsjuhtimise kohta.
3. Komisjon lisab artiklis 12 osutatud aruannetesse käesoleva artikli lõikes 2 osutatud teabe.
Artikkel 12
Hindamine
1. Komisjon viib hiljemalt 30. juuniks 2017 sõltumatute ekspertide abiga läbi EDCTP2 programmi vahehindamise. Komisjon koostab nimetatud hindamise kohta aruande, mis sisaldab komisjoni tehtud hindamise järeldusi ja vaatluste tulemusi. Komisjon saadab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2017. EDCTP2 programmi vahehindamise tulemust võetakse arvesse raamprogrammi „Horisont 2020” vahehindamisel.
2. Kui liidu osalemine EDCTP2 programmis on lõppenud, kuid mitte hiljem kui 31. detsembril 2023, viib komisjon läbi EDCTP2 programmi teise vahehindamise. Komisjon koostab nimetatud hindamise kohta aruande, mis sisaldab vastava hindamise tulemusi. Komisjon saadab nimetatud aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
3. Komisjon koostab EDCTP2 programmi lõpphindamise hiljemalt 31. detsembriks 2026. Komisjon saadab hindamise tulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
Artikkel 13
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel kahekümnendal pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 14
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 15. mai 2014


Input:
DECISÃO 2013/533/PESC DO CONSELHO
de 28 de outubro de 2013
que altera a Decisão 2012/392/PESC relativa à Missão PCSD da União Europeia no Níger (EUCAP Sael Níger)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 28.o, o artigo 42.o, n.o 4, e o artigo 43.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Alta Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 16 de julho de 2012, o Conselho adotou a Decisão 2012/392/PESC (1) que caduca em 15 de julho de 2014.
(2)
O atual montante de referência financeira abrange o período que decorre até 31 de outubro de 2013.
(3)
A Decisão 2012/392/PESC deverá, pois, ser alterada por forma a incluir o montante de referência financeira para o período remanescente até 15 de julho de 2014.
(4)
A EUCAP Sael Níger será conduzida no contexto de uma situação que poderá vir a deteriorar-se e obstar à consecução dos objetivos da ação externa da União enunciados no artigo 21.o do Tratado,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
No artigo 13.o da Decisão 2012/392/PESC, o n.o 1 passa a ter a seguinte redação:
«1. O montante de referência financeira destinado a cobrir as despesas relacionadas com a EUCAP Sael Níger durante o período compreendido entre 16 de julho de 2012 e 31 de outubro de 2013 é de 8 700 000 EUR.
O montante de referência financeira destinado a cobrir as despesas relativas à EUCAP Sael Níger durante o período compreendido entre 1 de novembro de 2013 e 15 de julho de 2014 é de 6 500 000 EUR.».
Artigo 2.o
A presente decisão entra em vigor no dia da sua adoção.
Feito em Bruxelas, em 28 de outubro de 2013.


Input:
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1093/2012/EU HATÁROZATA
(2012. november 21.)
a polgárok európai évéről (2013)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 21. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Unió az emberi méltóság, a szabadság, az egyenlőség és a szolidaritás oszthatatlan, egyetemes értékeire épül, és a demokrácia, valamint a jogállamiság elvén alapul. Ezek az elvek alapvetőek a tagállamokban, olyan társadalmakban, amelyekben a pluralizmus, a megkülönböztetés tilalma, a tolerancia, az igazságosság, a szolidaritás, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség uralkodik. Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ), az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) és az Európai Unió Alapjogi Chartája által biztosított jogok az Unió minden polgárát megilletik, és minden uniós polgárnak élnie kell tudni e jogokkal.
(2)
A Maastrichti Szerződés 1993-ban bevezette az uniós polgárság fogalmát. Az Amszterdami Szerződés 1999-ben, a Lisszaboni Szerződés pedig 2009-ben tovább erősítette az uniós polgársághoz fűződő jogokat. 2013-ban az uniós polgárság intézményesítésének 20. évfordulóját ünnepeljük. A Lisszaboni Szerződés 1. cikkének 12. pontja és 2. cikkének 34. pontja (jelenleg az EUSZ 9. cikke és az EUMSZ 20. cikke) arról rendelkezik, hogy a tagállamok állampolgárságával rendelkező személyek egyben az Unió polgárai is, az uniós polgárság pedig a tagállam nemzeti állampolgárságát kiegészíti, és nem helyettesíti azt, továbbá, hogy az uniós polgárokat megilletik a Szerződésekben meghatározott jogok, és terhelik az azokban megállapított kötelezettségek. A Lisszaboni Szerződés 2. cikkének 35. pontja (jelenleg az EUMSZ 21. cikke) kimondja az uniós polgárok szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogát.
(3)
„A stockholmi program - A polgárokat szolgáló és védő, nyitott és biztonságos Európa” (3) a szabadság, a biztonság és a jogérvényesülés terén folytatott európai szakpolitikák középpontjába helyezi a polgárt. A program a „polgárok Európájának megalkotására” összpontosítja a fellépéseit, beleértve a polgárok jogainak - különösen a szabad mozgáshoz való jog, valamint az uniós polgárok számára az Unió demokratikus életében való tevékeny részvételt lehetővé tevő jogok - előmozdítását is.
(4)
Az Európai Parlament „Az alapvető jogok helyzete az Európai Unióban (2009) - A Lisszaboni Szerződés hatálybalépését követő hatékony végrehajtás” című, 2010. december 15-i állásfoglalásában (4) felhívta a Bizottságot, hogy a 2013-as évet tegye meg a polgárok európai évének annak érdekében, hogy az uniós polgárságról szóló vitának - ideértve annak terminológiáját, tartalmát és hatályát - lendületet adjon, és hogy az uniós polgárokat tájékoztassa jogaikról, különösen a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséből eredő új jogokról, valamint az azok gyakorlásához rendelkezésre álló eszközökről.
(5)
2013-at a polgárok európai évének kell nyilvánítani. A polgárok európai éve időszerű lehetőséget fog biztosítani arra, hogy a nyilvánosság figyelmét felhívjuk az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelezettségekre. A polgárok európai évének arra is törekednie kell, hogy a polgárok figyelmét felhívja a valamely másik tagállamban - például diákként, munkavállalóként, álláskeresőként, önkéntesként, fogyasztóként, vállalkozóként, fiatalként vagy nyugdíjasként - való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk gyakorlásához kapcsolódó, az uniós polgárságból eredő jogaikra. Ezzel összefüggésben a figyelemfelhívást földrajzi, demográfiai és társadalmi szempontok alapján kell szervezni, és az uniós polgárságból eredő jogok gyakorlásának még útjában álló akadályok eltávolítására is összpontosítania kell. Közvetíteni kell azt az üzenetet, hogy a civil társadalomban és a demokratikus életben való részvételük által az uniós polgárok maguk is döntő szerepet játszanak e jogok megerősítésében.
(6)
Ahhoz, hogy az uniós polgárok számára lehetővé tegyük, hogy megalapozott döntéseket hozzanak arról, hogy gyakorolják-e a szabad mozgáshoz való jogukat, nem elég magára a jogra felhívni a figyelmüket. Lényeges, hogy az uniós polgárok megfelelően tájékozottak legyenek a határokon átnyúló helyzetekben az uniós jog alapján őket megillető más jogokról is. Ezen információk majd lehetővé teszik számukra azt is, hogy teljes körűen gyakorolják ezen más jogaikat, amennyiben úgy döntenek, hogy élnek a szabad mozgáshoz való jogukkal.
(7)
A szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog, mint a négy alapvető szabadság egyike, az 1958-as Római Szerződésben történt bevezetése óta bizonyította értékét a belső piac létrehozását szolgáló egyik pillérként a tagállamok gazdaságainak és az egyéni uniós polgároknak az előnyére.
(8)
Az uniós polgárok nagyra értékelik a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogot, mint az uniós polgársághoz kapcsolódó alapvető egyéni jogot. Mint olyan, bizonyítja az európai integráció értékét és előmozdítja annak jobb megértését, valamint a polgárok részvételét az Unió alakításában.
(9)
Annak ellenére, hogy a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog az elsődleges uniós jogban szilárdan meg van alapozva, a másodlagos uniós jogban pedig jelentősen továbbfejlesztették, még maradt hézag az alkalmazandó jogi szabályok és a polgárok által akkor tapasztalt valóság között, amikor a gyakorlatban élni szándékoznak ezekkel a jogokkal. A mobilitás előnyeivel kapcsolatos bizonytalanság mellett az uniós polgárok túl sok gyakorlati akadályt érzékelnek azzal kapcsolatban, hogy egy másik tagállamban éljenek és vállaljanak munkát.
(10)
A Bizottság a „2010. évi jelentés az uniós polgárságról - Az uniós polgárok jogainak érvényesítése előtt álló akadályok lebontása” című 2010. október 27-i dokumentumban foglalkozott azokkal a fő akadályokkal, amelyekkel a polgárok még mindig találkoznak mindennapi életük során, amikor uniós polgárként a jogaikat kívánják gyakorolni, különösen határokon átnyúló helyzetekben, valamint 25 konkrét intézkedést körvonalazott ezen akadályok megszüntetésére. Az egyik, ebben az összefüggésben megjelölt akadály az információ hiánya volt. A Bizottság jelentésében azt a következtetést vonta le, hogy az uniós polgárokat az akadályozza meg a jogaik gyakorlásában, hogy nem ismerik azokat, továbbá bejelentette szándékát, hogy az uniós polgárok számára a jogaikra, különösen a szabad mozgáshoz való jogukra vonatkozó információk terjesztését fokozza.
(11)
Az EUSZ és az EUMSZ az Unió összes polgára számára biztosítja azt a jogot, hogy a tagállamok területén szabadon mozogjanak és tartózkodjanak; azt a jogot, hogy az európai parlamenti és a tartózkodásuk szerinti tagállambeli helyhatósági választásokon - ugyanolyan feltételek mellett, mint az adott tagállam állampolgárai - szavazzanak, illetve jelöltessék magukat; azt a jogot, hogy olyan harmadik ország területén, amelyben az állampolgárságuk szerinti tagállamnak nincs képviselete, bármely másik tagállam diplomáciai és konzuli hatóságaitól - ugyanolyan feltételek mellett, mint az adott tagállam állampolgárai - védelmet kaphassanak; azt a jogot, hogy az Európai Parlamenthez petíciót nyújthassanak be; azt a jogot, hogy az európai ombudsmanhoz, illetve az Unió intézményeihez fordulhassanak; valamint további jogokat is különféle területeken, mint például az áruk és szolgáltatások szabad mozgását, a fogyasztóvédelemhez és közegészségügyhöz, az egyenlő esélyekhez és egyenlő bánásmódhoz, a foglalkoztatáshoz és szociális védelemhez való jogot.
(12)
A Lisszaboni Szerződés új jogokat vezetett be, különösen a polgári kezdeményezést az 1. cikk 12. pontja és a 2. cikk 37. pontja (jelenleg az EUSZ 11. cikke és az EUMSZ 24. cikke) alapján, amely legalább egymillió, jelentős számú tagállamból származó polgár számára lehetővé teszi, hogy felkérjék a Bizottságot, hogy nyújtson be javaslatot bármelyik uniós hatáskör területén, ezáltal pedig a polgárok még tevékenyebben vehetnek részt az Unió politikai életében és közvetlenül részt vehetnek az uniós jog fejlődésének alakításában (5).
(13)
Az 1979-ben tartott első közvetlen választások óta az Európai Parlament közvetlen érintkezési felületként működik a polgárok és az Unió között. Az Európai Parlament és képviselői alapvető szerepet játszanak az uniós polgársággal járó jogok és előnyök megismertetésében, az uniós polgárok aggályainak előtérbe helyezésében a politikák kidolgozása során, valamint az uniós polgárok tevékeny részvételének előmozdításában. A 2014-es európai parlamenti választások szempontjából is fontos a figyelem felhívása az uniós polgárok jogaira, a nemek egyenlőségére, a nők és férfiak részvételére az Unió demokratikus életében, beleértve a tartózkodási helyük szerinti tagállamban szavazóként és jelöltként gyakorolható választói jogaikra, valamint az Európai Parlament által a jogalkotási folyamat során gyakorolt hatáskörök terjedelmére. Az ilyen figyelemfelhívó fellépések hatását meg kell sokszorozni a választások előtti időszakban az uniós intézmények, különösen az Európai Parlament, az európai politikai pártok és alapítványok, valamint a tagállamok által végrehajtott vonatkozó fellépések szoros koordinációjával és a bennük rejlő szinergiák kihasználásával.
(14)
Emellett azokat az uniós polgárokat, akik azt fontolgatják, hogy éljenek-e a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukkal, tájékoztatni kell a szociális biztonsági rendszerek koordinációjára vonatkozó uniós szabályokból eredő, a szociális biztonsági jogaik, többek között a határokon átnyúló egészségügyi ellátással kapcsolatos jogaik megszerzésére vagy megőrzésére vonatkozó jogaikról. E szabályok biztosítják azt, hogy a polgárok ne veszítsék el szociális biztonsági jogaikat, amikor úgy döntenek, hogy az Unión belül helyet változtatnak. Továbbá a végzettségük és szakmai képesítésük elismeréséről, valamint azokról a társadalmi és állampolgári kompetenciákról is tájékoztatni kell őket, amelyek „az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciákról” szóló európai keretrendszer (6) részét képezik, és amelyek a közügyekben való teljes körű részvételüket, valamint az uniós jog alapján őket megillető jogok gyakorlását lehetővé tehetik.
(15)
Az uniós polgárok tájékozottabbak kell, hogy legyenek azon jogaikról is, amelyek az Unió területén bármilyen közlekedési módot használó utasként megilletik őket, valamint a határokon átnyúló fogyasztói jogaikról is. Ha az uniós polgárok biztosak abban, hogy a fogyasztói jogaik hatékony védelmet élveznek, akkor hozzá tudnak járulni az áruk és szolgáltatások uniós piacának fejlődéséhez, amely ezáltal még hatékonyabban, a polgárok előnyére valósítja majd meg teljes potenciálját. Hasonlóképpen a polgárok tájékozottabbak kell, hogy legyenek az általános termékbiztonsági és piacfelügyeleti szabályokról, hogy tudatában legyenek annak, hogy hogyan védik az egészségüket és a jogaikat az Unió egész területén, különösen olyan veszélyek és kockázatok esetén, amelyekkel szemben egyénileg nem tudnak védekezni. Fontos továbbá az uniós polgárok figyelmét még inkább felhívni a határokon átnyúló egészségügyi ellátáshoz való jogaikra, valamint az ehhez kapcsolódó olyan intézkedésekre, mint például az elektronikus egészségügy (eHealth) és a telemedicina, annak érdekében, hogy teljes mértékben élvezhessék a tagállamok határain átnyúló biztonságos és jó minőségű egészségügyi ellátásokat.
(16)
E határozat célja, hogy hozzájáruljon az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítéséhez, amennyiben a személyek szabad mozgásának elősegítése és a munkavállalói mobilitás növelése fontos eszköz a demográfiai változások munkaerő-piaci következményeinek kezelésében, valamint az egyének foglalkoztathatóságának és az európai ipar versenyképességének növelésében. E határozat hosszú távú célja, hogy támogassa az Unióban a kutatást és az innovációt, a bizonyos tagállamokban jelenleg ijesztően magas munkanélküliségi adatok körülményei között is.
(17)
A polgárok európai évének keretében rendezett tájékoztató, oktató és figyelemfelhívó kampányoknak figyelembe kell venniük a célzottabb közönségek és a kiszolgáltatott csoportok igényeit is. A tájékoztatásnak ingyenesnek és az Unió minden hivatalos nyelvén elérhetőnek kell lennie. Egyszerű nyelvezetet kell használnia, és a helyi, regionális, nemzeti hatóságokkal, a sajtóval, a civil társadalmi és nem kormányzati szervezetekkel együttműködve kell kidolgozni. E különféle érintettek mindegyike megfontolhatja az olyan kezdeményezéseket, mint például az esszépályázatok és a cselekvési tervek és útmutatók kidolgozása, az online fórumok és az iskolákban és egyetemeken folytatott kampányok.
(18)
Az uniós polgárok és az őket képviselő egyesületek tevékeny szerepe központi jelentőséggel bír az Unió működése szempontjából. Az EUSZ 10. és 11. cikke hangsúlyozza a részvételi demokrácia fontosságát annak minden vonatkozásában, valamint a polgárok és érdek-képviseleti szervezeteik által abban játszott szerepet, hogy véleményüket az Unió bármely tevékenységéről nyilvánosságra hozzák és megvitassák. Az Unió intézményeinek elő kell mozdítaniuk a tevékeny demokratikus részvételt a döntéshozatali eljárásban a civil társadalommal folytatott nyílt, átlátható és rendszeres párbeszéd révén, annak érdekében, hogy biztosítsa az Unió fellépéseinek koherenciáját és átláthatóságát. Az uniós polgárok tevékeny részvételét elő kell segíteni a dokumentumokhoz és az információhoz való hozzáférés, valamint a felelősségteljes kormányzás és felelősségteljes irányítás révén is.
(19)
Az oktatáspolitika lényeges szerepet játszik a polgároknak, különösen a fiataloknak az uniós polgárság fogalmáról és a hozzá kapcsolódó jogokról való tájékoztatásában. Segítheti továbbá a többnyelvűség, a diákok, a tanárok, a szakképzésben részt vevők és oktatóik mobilitásának előmozdítását, valamint az egész életen át tartó tanuláshoz szükséges kulcskompetenciák európai keretrendszerével összhangban a szociális és állampolgári kompetenciák megerősítését, amelynek köszönhetően teljes mértékben részt vehetnek a közügyekben és amely lehetővé teszi számukra, hogy az uniós jogból eredő jogaikat átfogóan gyakorolják. Külön fellépések végrehajtására is lehetőséget kell biztosítani az önkéntes munkavégzéshez, a külföldi tanuláshoz, a másik tagállamban szervezett szakmai gyakorlatban vagy az uniós diákcsereprogramokban való részvételhez kapcsolódó lehetőségekre való figyelemfelhívás érdekében.
(20)
A polgárok európai éve során elkészül majd a Bizottságnak az uniós polgárságról szóló 2013-as jelentése, amely az uniós polgárságról szóló 2010-es jelentése óta megtett előrelépést részletezi majd, valamint további fellépéseket javasol az uniós polgárok jogai gyakorlásának útjában álló, fennmaradó akadályok megszüntetése céljából. E jelentés alapján a Tanács előírásokat tud majd elfogadni az uniós polgársággal járó jogok megerősítése vagy bővítése érdekében.
(21)
Fel kell továbbá hívni az uniós polgárok figyelmét a többnyelvű „Az Ön Európája” elnevezésű internetes portálra is, amely egyablakos információs pontként szolgál a polgárokat és vállalkozásokat az Unióban megillető jogokkal kapcsolatban.
(22)
A „Europe Direct” információs központoknak - mint az Unió és polgárai közötti helyi érintkezési felületeknek - a figyelemfelhívó kampányok során az Európai Parlament szoros partnereivé kell válniuk azáltal, hogy elősegítik az Unióval kapcsolatos helyi és regionális vitát, információs anyagokat továbbítanak és osztanak szét a nagyközönség számára, valamint lehetővé teszik a visszajelzést az uniós intézmények felé.
(23)
A polgárok európai éve céljára és keretében elindított valamennyi kezdeményezésnek az uniós polgárok, az uniós intézmények és a tagállamok közötti kölcsönös megértés fokozására kell irányulnia. Ez magában foglalja a polgárok jogaival kapcsolatos figyelemfelhívást a közigazgatási szervek személyzete körében, uniós, nemzeti, regionális és helyi szinten egyaránt.
(24)
Az Európa Tanács 1949-es alapítása óta vezető szerepet játszik az oktatás és a kultúra terén az európai kulturális hálózatok előmozdításával és létrehozásával, valamint a kultúrák közötti párbeszéd, illetve a nyelvi sokféleség támogatása révén. Az Uniónak ezért a polgárok európai évével összefüggésben szinergiákat kell kialakítania az Európa Tanács e téren végzett munkájával.
(25)
A polgárok figyelmének az uniós polgárokként őket megillető jogokra való felhívásáért a tagállamokat terheli az elsődleges felelősség. Ennek része az Unióval kapcsolatos tájékoztatás nyújtása és az összes uniós intézmény tevékenységéről szóló célzott jelentéskészítés. Az uniós szintű fellépés kiegészíti a nemzeti, regionális vagy helyi szintű fellépéseket, amint azt az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2008. október 22-én aláírt „Partnerség az Európáról szóló kommunikációért” című politikai nyilatkozat (7) is hangsúlyozza. Az uniós intézményeknek és a tagállamoknak fokozottabban együtt kell működniük a sajtóval, és vállalniuk kell a sajtónak az Unióról szóló, magas színvonalú információval való ellátását.
(26)
A polgárok európai évére tervezett tevékenységek hatékonyságának és eredményességének optimalizálása érdekében fontos 2012-ben elvégezni egy sor előkészítő intézkedést az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (8) (költségvetési rendelet) 49. cikke (6) bekezdésével összhangban.
(27)
Az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelettel (9), az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelettel (10), valamint az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) összhangban a szabálytalanságok és csalás megelőzésére megfelelő intézkedéseket kell hozni, valamint a szükséges lépéseket meg kell tenni az eltűnt, alaptalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszaszerzésére.
(28)
A nem a polgárok európai éve költségvetéséből finanszírozott tevékenységek uniós finanszírozása megvalósítható létező uniós programok vagy a strukturális alapok révén, különösen a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó „Európa a polgárokért” program révén, illetve - az „Alapvető jogok és jogérvényesülés” általános program keretében - a 2007-2013 közötti időszakra vonatkozó „Alapvető jogok és polgárság” egyedi program révén, az egész életen át tartó tanulás programja, azon belül többek között az Erasmus program révén, a „Mozgásban az ifjúság” kezdeményezés és a „MEDIA” program révén.
(29)
A jövőbeli európai évek érdekében alapos értékelést kell készíteni a polgárok európai évének keretében hozott intézkedésekről. E jelentésnek, amely a lehetőségek függvényében a polgárok európai évéről gyűjtött, összehasonlítható, mennyiségi adatokon alapul, a jövőbeni fellépést illetően ötleteket, illetve legjobb gyakorlat kell tartalmaznia arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet a leghatékonyabban elérni és bevonni a polgárokat.
(30)
Mivel a polgárok európai évének céljait, nevezetesen az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelességekre való figyelemfelhívást és az ezekkel kapcsolatos ismeretek bővítését, annak érdekében, hogy lehetővé váljon a polgárok számára a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk teljes mértékű gyakorlása, valamint ezzel összefüggésben annak előmozdítását, hogy az uniós polgárok az uniós polgársághoz kapcsolódó egyéb jogaikkal is éljenek, a tagállamok a többoldalú együttműködés, a nemzeteken átnyúló információcsere és a legjobb gyakorlatok Unió-szerte megvalósuló tudatosítása és terjesztése iránti igény miatt nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a polgárok európai évének léptéke miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a határozat nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy
A 2013-as évet a polgárok európai évének kell nyilvánítani.
2. cikk
Célkitűzések
(1) A polgárok európai éve általános célkitűzése az, hogy felhívja a figyelmet az uniós polgársághoz kapcsolódó jogokra és kötelezettségekre, és szélesítse az azokkal kapcsolatos ismereteket, annak érdekében, hogy lehetővé tegye a polgárok számára a tagállamok területén való szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való joguk teljes mértékű gyakorlását. Ezzel összefüggésben a polgárok európai éve előmozdítja azt is, hogy az uniós polgárok az uniós polgársághoz kapcsolódó egyéb jogaikkal is éljenek.
(2) Az (1) bekezdés alapján a polgárok európai éve konkrét célkitűzései a következők:
a)
felhívni az uniós polgárok figyelmét az Unión belüli szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jogukra és ezzel összefüggésben az Unió polgárai számára hátrányos megkülönböztetés nélkül garantált összes többi jogra, ideértve a választójogukat a lakóhelyük szerinti tagállam európai parlamenti és helyhatósági választásain;
b)
felhívni az uniós polgárok, köztük a fiatalok figyelmét arra, hogy miként élhetnek kézzelfoghatóan az uniós jogokkal, továbbá az e jogok gyakorlását támogató politikákra és programokra;
c)
vitára ösztönözni a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jognak mint az uniós polgárság elidegeníthetetlen vetületének következményeiről és a benne rejlő lehetőségekről, ösztönzendő és erősítendő ezzel az uniós polgároknak a különösen az uniós politikákkal kapcsolatos polgári fórumokon és az európai parlamenti választásokon való aktív polgári és demokratikus részvételét, erősítve ezzel a társadalmi kohéziót, a kulturális sokszínűséget, a szolidaritást, a nők és férfiak közötti egyenlőséget, a kölcsönös tiszteletet és az uniós polgárok közös európai identitástudatát, amelyek az EUSZ-ben és az EUMSZ-ben, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt fő uniós értékeken alapulnak.
3. cikk
Az érintett kezdeményezések
(1) A 2. cikkben meghatározott célkitűzések megvalósítása érdekében meghozandó intézkedések közé tartozhatnak a következő, uniós, nemzeti, regionális vagy helyi szinten szervezett kezdeményezések:
a)
a nagy nyilvánosságnak, illetve célzott közönségnek címzett tájékoztató, média-, oktató és figyelemfelhívó kampányok kezdeményezése;
b)
információcsere, valamint a tapasztalatok és a jól bevált gyakorlatok cseréje az uniós, nemzeti, regionális és helyi hatóságok, valamint egyéb állami és a civil társadalmi szervezetek között;
c)
konferenciák, meghallgatások - interneten keresztül is - és más események szervezése, amelyek célja vita ösztönzése és figyelemfelhívás a szabad mozgáshoz és tartózkodáshoz való jog fontosságával és előnyeivel, valamint nagyobb általánosságban az uniós polgársággal és a hozzá kapcsolódó jogokkal kapcsolatban;
d)
a meglévő többnyelvű részvételi eszközök használata a civil társadalmi szervezeteknek és a polgároknak a polgárok európai évébe való aktív bevonásának ösztönzésére, többek között a közvetlen demokrácia olyan eszközeivel, mint a polgári kezdeményezés és nyilvános meghallgatások;
e)
a polgárok tájékoztatását szolgáló már létező eszközök, köztük a korszerű információs és kommunikációs technológiai eszközök, mint például az uniós polgárok jogaival kapcsolatos „egyablakos” információs rendszer kulcsfontosságú elemei, a többnyelvű „Europe Direct” tájékoztatási központok és „Az Ön Európája” elnevezésű internetes portál szerepének és ismertségének megerősítése;
f)
a problémamegoldó eszközök, mint például a SOLVIT szerepének és ismertségének megerősítése annak lehetővé tétele érdekében, hogy az uniós polgárok hatékonyabban gyakorolhassák és védhessék meg az uniós jog által biztosított jogaikat;
g)
az uniós polgárok tájékoztatása az Európai Parlament Petíciós Bizottságáról és az európai ombudsmanról annak lehetővé tétele érdekében, hogy hatékonyabban gyakorolhassák és védhessék meg az uniós jog által biztosított jogaikat; valamint
h)
az uniós polgárságról szóló jelentés népszerűsítése, amelynek alapos vitán, valamint a polgárok és érdekeltek aktív hozzájárulásán kell alapulnia, és amelynek azonosítania kell az uniós polgárok útjában álló, az uniós polgársággal járó jogok teljes mértékű gyakorlását gátló további akadályokat, illetve megfelelő stratégiákat kell javasolnia ezen akadályok felszámolására.
(2) Az (1) bekezdésben említett kezdeményezések részletei megtalálhatóak a mellékletben.
(3) A Bizottság és a tagállamok más olyan tevékenységeket is megjelölhetnek, amelyek hozzájárulhatnak a polgárok európai éve 2. cikkben meghatározott célkitűzéseihez, és megengedhetik a polgárok európai éve elnevezés használatát ezek népszerűsítése során, amennyiben azok a célkitűzések megvalósításához hozzájárulnak.
(4) A polgárok európai éve keretében szervezett kezdeményezésekkel összefüggésben figyelmet kell fordítani az uniós polgárokat jogaik gyakorlásában gátló akadályok azonosítására, illetve az ezen akadályok felszámolását célzó megfelelő módok és stratégiák kidolgozására, továbbá a hátrányos megkülönböztetés kultúrák közti megértésének és az ez elleni küzdelem előmozdítására. Ezért szinergiák kialakítására kell törekedni e kezdeményezések, valamint az alapvető jogok, a polgárok jogai, a foglalkoztatás és a szociális ügyek, az oktatás és kultúra terén már meglévő eszközök és programok között.
4. cikk
Uniós szintű koordináció és végrehajtás
(1) A Bizottság szorosan együttműködik a tagállamokkal, az Európai Parlamenttel, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal és a Régiók Bizottságával, továbbá a helyi és regionális hatóságokkal, valamint a helyi és regionális érdekeket képviselő szervekkel és szövetségekkel.
(2) A Bizottság az európai vagy civil társadalmi szervezetek, valamint a polgári szerepvállalás terén tevékeny és a polgárok jogait védő, illetve az oktatást és a kultúrát előmozdító szervek képviselőivel és más érdekelt felekkel üléseket hív össze, hogy segítsék a Bizottságot a polgárok európai éve célkitűzéseinek uniós szintű végrehajtásában.
(3) A Bizottság igyekszik kihasználni a különféle tematikus európai évek közötti lehetséges szinergiákat, azáltal, hogy adott esetben értékeli az elért teljesítményeket, figyelemmel kíséri a továbbra is fennálló hiányosságokat és statisztikákat szolgáltat, így gondoskodva az „európai évek” céljainak hatékony megvalósításáról.
(4) A Bizottság ezt a határozatot uniós szinten hajtja végre.
5. cikk
Pénzügyi rendelkezések
(1) A melléklet A. részében említett, jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjedő intézkedések céljaira, az Unió általános költségvetéséből finanszírozott közbeszerzési szerződések megkötéséhez vagy támogatások odaítélésére kerül sor.
(2) A melléklet B. részében említett azon intézkedések, amelyek jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjednek, az Unió általános költségvetéséből támogathatók.
6. cikk
Nemzetközi együttműködés
A Bizottság a polgárok európai éve céljából együttműködhet a megfelelő nemzetközi szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal.
7. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság gondoskodik arról, hogy az e határozat alapján finanszírozott fellépések végrehajtása során az Unió pénzügyi érdekei - csalás, vesztegetés és bármely egyéb illegális tevékenység elleni megelőző intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel, a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetésével, illetve szabálytalanságok észlelése esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókkal - védelemben részesüljenek. A 2185/96/Euratom, EK rendeletnek megfelelően a Bizottság e határozat alapján helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezhet. Amennyiben szükséges, a vizsgálatokat az 1073/1999/EK rendelettel összhangban az Európai Csalás Elleni Hivatal végzi.
(2) Az e határozat alapján finanszírozott uniós fellépéseket illetően, a 2988/95/EK, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabálytalanság fogalma az uniós jog valamely rendelkezésének bármely olyan megsértését, vagy egy gazdasági szereplő cselekményéből vagy mulasztásából eredő olyan szerződéses kötelezettségszegését jelenti, amely indokolatlan kiadási tétel révén az Unió általános költségvetésének kárt okoz vagy kárt okozna.
(3) A Bizottság csökkenti, felfüggeszteti vagy visszafizetteti a fellépésre nyújtott pénzügyi támogatás összegét, ha szabálytalanságokat tár fel - különösen az e határozat, illetve a szóban forgó pénzügyi támogatást odaítélő egyedi határozat vagy szerződés rendelkezéseinek való meg nem felelést -, vagy ha tudomást szerez arról, hogy a Bizottság jóváhagyásának kérelmezése nélkül a fellépésen olyan jelentős változtatást hajtottak végre, amely nem áll összhangban annak jellegével vagy végrehajtásának feltételeivel.
(4) A határidők be nem tartása esetén, vagy ha a fellépés végrehajtásában elért előrehaladás az odaítélt pénzügyi támogatásnak csak egy részét indokolja, a Bizottság felszólítja a kedvezményezettet, hogy egy adott határidőn belül nyújtsa be észrevételeit. Ha a kedvezményezett nem ad kielégítő választ, a Bizottság törölheti a pénzügyi támogatás hátralevő részét, és követelheti a már kifizetett összegek visszatérítését.
(5) A jogosulatlanul kifizetett összegeket vissza kell fizetni a Bizottságnak. A költségvetési rendeletben meghatározott feltételek szerint kamat terhel minden olyan összeget, amelyet nem fizettek vissza kellő időben.
8. cikk
Nyomon követés és értékelés
A Bizottság 2014. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az e határozatban előírt kezdeményezések végrehajtásáról, eredményeiről és átfogó értékeléséről. Ez a jelentés az e területen végrehajtandó jövőbeli uniós politikák, intézkedések és fellépések alapjául szolgál. A polgárok európai éve tapasztalatai nyomán ez a jelentés ötleteket és helyes gyakorlatokat is tartalmaz majd arra vonatkozóan, hogy hogyan lehet jobban tájékoztatni a polgárokat a jogaikról a polgárok európai évének letelte után is.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
10. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2012. november 21-én.