Input:
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 907/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos dėl mokėjimo agentūrų ir kitų įstaigų, finansų valdymo, sąskaitų patvirtinimo, užstatų ir dėl euro naudojimo
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (1), visų pirma į jo 8 straipsnio 1 dalį, 40 straipsnį, 46 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalis, 53 straipsnio 3 dalį, 57 straipsnio 1 dalį, 66 straipsnio 3 dalį, 79 straipsnio 2 dalį, 106 straipsnio 5 bei 6 dalis ir 120 straipsnį,
kadangi:
(1)
Reglamente (ES) Nr. 1306/2013 numatytos pagrindinės nuostatos dėl, inter alia, mokėjimo agentūrų ir koordinavimo įstaigų akreditavimo, mokėjimo agentūrų įpareigojimų, susijusių su valstybės intervencija, finansų valdymo ir sąskaitų patvirtinimo, užstatų ir dėl euro naudojimo. Siekiant užtikrinti sklandų naujosios teisinės sistemos veikimą, turi būti priimtos tam tikros taisyklės, kuriomis papildomos Reglamente (ES) Nr. 1306/2013 numatytos tam tikrų sričių nuostatos. Naujosiomis taisyklėmis turėtų būti pakeistos dabartinės Komisijos reglamentų (EB) Nr. 883/2006 (2), (EB) Nr. 884/2006 (3), (EB) Nr. 885/2006 (4), (EB) Nr. 1913/2006 (5), (ES) Nr. 1106/2010 (6) ir (ES) Nr. 282/2012 (7), kurie pagrįsti Tarybos reglamentais, jau pakeistais Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013, nuostatos. Siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, reglamentai (EB) Nr. 883/2006, (EB) Nr. 884/2006, (EB) Nr. 885/2006, (EB) Nr. 1913/2006, (ES) Nr. 1106/2010 ir Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2012 turėtų būti panaikinti;
(2)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnį valstybės narės turėtų akredituoti mokėjimo agentūras tik tuo atveju, jei jos atitinka tam tikrus Sąjungos lygmeniu nustatytus minimalius kriterijus. Tie kriterijai turėtų apimti keturias pagrindines sritis: vidaus aplinką, kontrolės veiklą, informaciją bei ryšius ir stebėseną. Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė laisvai nustatyti papildomus akreditavimo kriterijus atsižvelgiant į konkrečias mokėjimo agentūros ypatybes. Be to, turėtų būti nustatytos taisyklės, susijusios su Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnio 4 dalyje nurodytų koordinavimo įstaigų akreditavimo kriterijais;
(3)
valstybės intervencijos priemonės gali būti finansuojamos tik tuo atveju, jei atitinkamas išlaidas patyrė mokėjimo agentūros, valstybių narių paskirtos atsakingomis už tam tikrų su valstybės intervencija susijusių įpareigojimų vykdymą. Tačiau užduočių, visų pirma susijusių su intervencijos priemonių administravimu ir tikrinimu, išskyrus pagalbos lėšų išmokėjimą, vykdymas gali būti deleguojamas, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje. Šias užduotis turėtų būti galima atlikti ir kelioms mokėjimo agentūroms. Taip pat reikėtų nustatyti, kad tam tikrų viešojo saugojimo priemonių valdymą mokėjimo agentūra savo atsakomybe galėtų patikėti trečiosioms šalims (valstybinėms ar privačioms įstaigoms). Todėl reikėtų patikslinti mokėjimo agentūrų atsakomybės mastą tokiais atvejais, patikslinti jų įpareigojimus ir nustatyti, kokiomis sąlygomis ir pagal kokias taisykles tam tikrų viešojo saugojimo priemonių valdymą galima patikėti trečiosioms šalims (valstybinėms ar privačioms įstaigoms). Tokiu atveju reikėtų numatyti, kad atitinkamos įstaigos privalo veikti pagal sutartis, laikydamosi bendrų įpareigojimų ir principų, kuriuos reikėtų nustatyti;
(4)
su Europos žemės ūkio garantijų fondu (EŽŪGF) susijusiuose Sąjungos žemės ūkio teisės aktuose yra numatyti pagalbos lėšų išmokėjimo gavėjams laikotarpiai, kurių privalo laikytis valstybės narės. Kitais nei minėtaisiais laikotarpiais išmokėtos išmokos turi būti laikomos netinkamomis finansuoti Sąjungos lėšomis, todėl Komisija jų negali kompensuoti, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 40 straipsnyje. Valstybių narių pavėluotai išmokėtų pagalbos išmokų analizės rezultatai rodo, kad kai kurias išmokas vėluojama išmokėti dėl valstybių narių atliekamų papildomų patikrų, susijusių su ginčytinais prašymais, apeliacijomis ir kitais nacionaliniais teisiniais ginčais. Vadovaujantis proporcingumo principu, turėtų būti nustatyta fiksuota su išlaidomis susijusi riba, kurios neviršijant tokiais atvejais neturėtų būti mažinamos mėnesinės išmokos. Be to, siekiant, kad tais atvejais, kai ši riba viršijama, finansinės pasekmės būtų proporcingos išmokos vėlavimui, reikėtų numatyti, kad Komisija Sąjungos išmokas mažintų proporcingai, atsižvelgdama į nustatyto išmokos vėlavimo trukmę. Pagalbos lėšų mokėjimai, atlikti iki Sąjungos žemės ūkio teisės aktuose numatytos anksčiausios galimos mokėjimo datos, negali būti pateisinami tomis pačiomis priežastimis kaip pagalbos lėšų mokėjimai, atlikti po vėliausios galimos mokėjimo datos. Todėl neturėtų būti numatyta proporcingai mažinti šias pirmalaikes išmokas. Tačiau reikėtų numatyti išimtį, taikomą tais atvejais, kai Sąjungos žemės ūkio teisės aktuose numatyta mokėti tam tikros didžiausios sumos neviršijantį avansą;
(5)
Komisija, remdamasi valstybių narių pateiktomis išlaidų deklaracijomis, išmokas joms turi mokėti kas mėnesį arba kitais reguliariais laikotarpiais. Tačiau ji turėtų atsižvelgti į mokėjimo agentūrų iš Sąjungos biudžeto gautas įplaukas. Todėl turėtų būti nustatytos sąlygos, kuriomis būtų atliekama EŽŪGF ir EŽŪFKP tam tikrų rūšių išlaidų ir įplaukų tarpusavio užskaita;
(6)
jei iki finansinių metų pradžios Sąjungos biudžetas dar nėra galutinai priimtas, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (8) 16 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą mokėjimus galima atlikti kas mėnesį pagal kiekvieną skyrių, neviršijant vienos dvyliktosios dalies ankstesniais finansiniais metais pagal atitinkamą skyrių skirtų asignavimų. Siekiant teisingai paskirstyti esamus asignavimus valstybėms narėms, reikėtų numatyti, kad tokiu atveju mėnesinės EŽŪGF ir tarpinės EŽŪFKP išmokos būtų skiriamos kaip procentinė kiekvienos valstybės narės deklaruotų išlaidų dalis, o nesumokėtas atitinkamo mėnesio likutis būtų perskirstomas Komisijos sprendimais dėl vėlesnių mėnesinių ar tarpinių išmokų;
(7)
taikytini valiutos kursai turėtų būti nustatyti atsižvelgiant į tai, ar operacinis įvykis apibrėžtas žemės ūkio sektorių teisės aktuose, ar ne. Siekiant, kad euro neįsivedusios valstybės narės į apskaitą įrašydamos gautas įplaukas ir paramos gavėjams ne eurais išmokėtas sumas, o mokėjimo agentūros, rengdamos išlaidų deklaracijas, netaikytų skirtingų valiutos kursų, atitinkamos valstybės narės su EŽŪGF susijusių išlaidų deklaracijose turėtų taikyti tą patį valiutos kursą, kuris taikomas gaunant tas įplaukas ar atliekant tuos mokėjimus paramos gavėjams. Be to, siekiant supaprastinti su keliomis operacijomis susijusių lėšų susigrąžinimo administracinę tvarką, reikėtų nustatyti vienodą valiutų keitimo kursą, taikomą tokias susigrąžinamas lėšas įtraukiant į apskaitą;
(8)
kad Komisija galėtų patikrinti, ar valstybės narės laikosi įpareigojimo apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, ir užtikrinti veiksmingą Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnyje numatytos atitikties patvirtinimo procedūros taikymą, reikėtų numatyti nuostatas dėl pataisų taikymo kriterijų ir metodikos. Reikėtų apibrėžti Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnyje nurodytus įvairius pataisų tipus ir nustatyti principus, pagal kuriuos, nustatant pataisų sumas, bus atsižvelgiama į kiekvieno atvejo aplinkybes. Be to, reikėtų nustatyti valstybių narių iš paramos gavėjų susigrąžintų sumų įrašymo į fondų sąskaitas taisykles;
(9)
Reglamente (ES) Nr. 1306/2013 numatyta tikrinti subjektų, kurie gauna arba išmoka tiesiogiai arba netiesiogiai su EŽŪGF teikiamo finansavimo sistema susijusias išmokas, komercinius dokumentus, kad būtų galima įsitikinti, ar teisingai atlikti ir įvykdyti EŽŪGF teikiamo finansavimo sistemai priklausantys sandoriai. To reglamento reikėtų netaikyti priemonėms, kurių ex post kontrolės, t. y. komercinių dokumentų tikrinimo, negalima vykdyti dėl jų pobūdžio, taip pat priemonėms, pagal kurias mokamos su plotu susijusios išmokos arba kurios nėra susijusios su komerciniais dokumentais, kuriuos būtų galima tikrinti;
(10)
daugeliu Sąjungos žemės ūkio reglamentų nuostatų reikalaujama pateikti užstatą, kuriuo užtikrinama, kad įpareigojimo nevykdymo atveju bus išmokėta nustatyta suma. Tačiau patirtis rodo, kad praktiškai šis reikalavimas yra aiškinamas labai skirtingai. Todėl, siekiant išvengti nevienodų konkurencijos sąlygų, turėtų būti nustatytos tam reikalavimui taikomos sąlygos;
(11)
užstato pateikimo išlaidos, kurias patiria ir užstatą pateikianti šalis, ir kompetentinga institucija, gali būti neproporcingos sumai, kurios sumokėjimas užtikrinamas užstatu, jeigu ši suma yra mažesnė už tam tikrą ribinę sumą. Todėl kompetentingoms institucijoms turėtų buti suteikta teisė nereikalauti užstato, kuriuo užtikrinama suma yra mažesnė už tą ribinę sumą. Be to, kompetentingai institucijai turėtų būti suteikta teisė nereikalauti užstato, jeigu dėl įpareigojimus vykdyti turinčio asmens statuso toks reikalavimas yra nebūtinas;
(12)
kompetentingai institucijai turėtų buti suteikta teisė atsisakyti siūlomo užstato, jeigu, jos nuomone, šis užstatas yra nepakankamas;
(13)
Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013 sugriežtintos taisyklės, kuriomis reikalaujama pateikti užstatą, kuriuo užtikrinama, kad įpareigojimo nevykdymo atveju bus išmokėta nustatyta suma. Ta bendra horizontalioji teisinė sistema turėtų būti papildyta vienodomis su force majeure aplinkybėmis ir užstato grąžinimu arba negrąžinimu susijusiomis taisyklėmis. Komisijos reglamente (EB) Nr. 376/2008 (9) ir Komisijos reglamente (EB) Nr. 612/2009 (10) nustatytos su importo bei eksporto licencijomis ir eksporto grąžinamųjų išmokų sistema susijusių užstatų grąžinimo ir negrąžinimo taisyklės. Šiame reglamente numatytos naujosios taisyklės taip pat turėtų būti taikomos tose srityse. Siekiant aiškumo ir teisinio tikrumo, turėtų būti panaikintos atitinkamos reglamentų (EB) Nr. 376/2008 ir (EB) Nr. 612/2009 nuostatos;
(14)
Įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 282/2012 atskiriami pagrindiniai, netiesioginiai ir antraeiliai reikalavimai, tuo tarpu vos keliuose Komisijos reglamentuose nurodomi tik pagrindiniai reikalavimai. Jei nesilaikoma reikalavimo, negrąžinamas visas su juo susijęs užstatas arba proporcinga jo dalis, kuri apskaičiuojama taikant sudėtingus skaičiavimo metodus, dėl kurių kyla painiava. Laikantis proporcingumo principo ir atsižvelgiant į praktinę situaciją, kuriai esant įpareigojimas nebuvo įvykdytas, buvo įvykdytas ne laiku arba per nustatytą laikotarpį nebuvo pateiktas įrodymas, kad įpareigojimas įvykdytas, turėtų būti taikoma supaprastinta užstato negrąžinimo tvarka;
(15)
daugeliu Sąjungos žemės ūkio teisės aktų nuostatų numatyta, kad pateiktas užstatas negrąžinamas, jei nevykdomas kuris nors užstatu užtikrintas įpareigojimas, neatsižvelgiant į pažeidimo rūšį. Siekiant teisingumo reikėtų atskirti įvairių įpareigojimų nevykdymo pasekmes. Visų pirma reikėtų numatyti, kad konkrečiais atvejais būtų negrąžinama tik dalis užstato;
(16)
vertinant įpareigojimo nevykdymo pasekmes neturėtų būti atsižvelgiama į tai, ar buvo gauta išankstinė išmoka. Užstatui, kuris pateikiamas išankstinių išmokų atveju, turėtų atitinkamai būti taikomos atskiros taisyklės;
(17)
valiutos kursą lemiantys operaciniai įvykiai, kuriais remiamasi įvairiais žemės ūkio sektorių teisės aktuose numatytais atvejais, turėtų būti nustatyti nepažeidžiant atitinkamų sektorių taisyklėse numatytų specialių apibrėžčių ar išimčių, remiantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 106 straipsnio 5 dalyje nustatytais kriterijais;
(18)
visų kainų arba sumų, nustatytinų vykdant prekybą su trečiosiomis šalimis, atveju atitinkamam komerciniam tikslui pasiekti tinkamiausias operacinis įvykis yra muitinės deklaracijos priėmimas. Tas pats taikytina grąžinamosioms eksporto išmokoms ir nustatant vaisių bei daržovių įvežimo į Sąjungą kainą, pagal kurią produktai įtraukiami į Bendrojo muitų tarifo klasifikavimo sistemą. Todėl reikėtų patvirtinti šį operacinį įvykį;
(19)
gamybos grąžinamosioms išmokoms taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis paprastai yra susijęs su tam tikrų konkrečių formalumų atlikimu. Siekiant suvienodinti taisykles, reikėtų nustatyti, kad operaciniu įvykiu būtų laikoma diena, kurią deklaruojama, kad produktai pristatyti į reikalaujamą paskirties vietą, jei tokia vieta nustatyta, o visais kitais atvejais - diena, kurią mokėjimo agentūra priima grąžinamosios išmokos mokėjimo paraišką;
(20)
pagalbos už parduotų arba specialios paskirties produktų kiekius atveju įpareigojimas, kurį reikia įvykdyti norint gauti pagalbą, yra veiksmas, kuriuo užtikrinamas tinkamas tų produktų panaudojimas. Kad kompetentingos institucijos galėtų atlikti būtinas veiklos vykdytojo sąskaitų patikras ir kad būtų užtikrintos vienodos tikrinamų dokumentų rinkmenų tvarkymo sąlygos, atitinkamas veiklos vykdytojas turi būti perėmęs produktus. Todėl valiutos kursą lemiantį operacinį įvykį reikėtų nustatyti atsižvelgiant į produktų perėmimą;
(21)
kitų rūšių pagalbos skyrimo žemės ūkio sektoriuje sąlygos gali būti labai skirtingos. Tačiau ši pagalba visada skiriama pagal paraiškas ir laikantis teisės aktuose nustatytų galutinių terminų. Todėl valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis šiuo atveju turėtų būti galutinis paraiškų pateikimo terminas;
(22)
skiriant paramą, pagalbą ar priemokas vyno sektoriuje, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis, priklausomai nuo aplinkybių, turėtų būti siejamas su vyno metų pradžia, tam tikrų operacijų užbaigimu arba konkrečia data. Todėl reikėtų nurodyti kiekvienu atveju taikomą operacinį įvykį;
(23)
aplinkybės, į kurias reikia atsižvelgti nustatant operacinį įvykį, įvairiuose sektoriuose labai skiriasi. Todėl operacinį įvykį reikėtų nustatyti atsižvelgiant į konkretaus žemės ūkio sektoriaus aplinkybių ir jame taikomų priemonių pobūdį, ypač kalbant apie pagalbą pieno ir pieno produktų sektoriuje, vaisių vartojimo skatinimo mokyklose programą, cukraus sektorių, produktų vartojimo skatinimo priemones ir kai kurias vaisių ir daržovių sektoriuje taikomas priemones;
(24)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1305/2013 (11) nurodytos struktūrinio ar aplinkosauginio pobūdžio sumos ir pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 (12) patvirtintos sumos, kurios išmokamos pagal Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 patvirtintas kaimo plėtros programas, yra nustatomos vieniems prekybos arba kalendoriniams metams. Todėl komercinis tikslas yra pasiektas, jei atitinkamiems metams nustatomas valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis. Tuo remiantis valiutos kursą lemiantį operacinį įvykį reikėtų nustatyti metų, kuriais priimamas sprendimas skirti pagalbą, sausio 1 d.;
(25)
avansų ir užstatų atveju mokėtinos sumos ir garantuojamos sumos nustatomos eurais remiantis žemės ūkio sektorių teisės aktais. Todėl šioms sumoms taikomas valiutos kursas turi būti kuo artimesnis avanso mokėjimo dieną arba užstatų pateikimo dieną galiojančiam valiutos kursui. Jei naudojamasi užstatais, jie turi būti tokio dydžio, kad padengtų visą riziką, dėl kurios yra teikiami. Šiuo atveju valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis turėtų būti nustatytas remiantis avanso sumos nustatymo arba užstato pateikimo data, arba jų sumokėjimo data;
(26)
remiantis Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1290/2005 (13), 2007-2013 m. kaimo plėtros programos biudžetinį įsipareigojimą, kuris nebuvo įvykdytas, Komisija automatiškai panaikina baigiantis antriesiems metams po to biudžetinio įsipareigojimo metų. Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013 ši taisyklė pakeista - tokį biudžetinį įsipareigojimą numatyta automatiškai panaikinti baigiantis tretiesiems metams po to biudžetinio įsipareigojimo metų. Siekiant nuoseklumo, 2007-2013 m. kaimo plėtros programoms turėtų toliau būti taikoma N+2 taisyklė ir atitinkamai turėtų būti numatyta pereinamojo laikotarpio taisyklė. Tokiu pat būdu tarpinės išmokos 2007-2013 m. kaimo plėtros programoms turėtų toliau būti mokamos neviršijant visam kiekvieno prioritetinio tikslo, nustatyto pagal atitinkamą programą, laikotarpiui skirto bendro EŽŪFKP įnašo. Be to, siekiant užtikrinti tų programų valdymo tąsą, tos pereinamojo laikotarpio taisyklės turėtų būti taikomos nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
MOKĖJIMO AGENTŪROS IR KITOS ĮSTAIGOS
1 straipsnis
Mokėjimo agentūrų akreditavimo sąlygos
1. Mokėjimo agentūros, valdančios išlaidas ir vykdančios jų kontrolę, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnio 1 dalyje, savo atliekamų mokėjimų ir informacijos teikimo bei saugojimo atžvilgiu teikia pakankamas garantijas, kad:
a)
prieš suteikiant leidimą atlikti mokėjimą bus patikrintas prašymų tinkamumas ir - pagal kaimo plėtros sistemą - pagalbos skyrimo procedūra, taip pat jų atitiktis Sąjungos taisyklėms;
b)
atlikti mokėjimai būtų tiksliai ir išsamiai užregistruoti sąskaitose;
c)
būtų atliktos Sąjungos teisės aktuose nustatytos patikros;
d)
reikiami dokumentai būtų pateikti per Sąjungos taisyklėse nustatytą laiką ir jose nustatyta forma;
e)
dokumentai, įskaitant elektroninius dokumentus, kaip apibrėžta Sąjungos taisyklėse, būtų prieinami ir saugomi taip, kad būtų užtikrintas jų išsamumas, galiojimas ir įskaitomumas per ilgesnį laiką.
2. Valstybės narės mokėjimo agentūromis akredituoja 1 dalyje nustatytas sąlygas atitinkančius departamentus ar įstaigas. Be to, kad būtų akredituota, mokėjimo agentūra turi turėti administracinę organizacinę struktūrą ir vidaus kontrolės sistemą, atitinkančias I priede nustatytus kriterijus (akreditavimo kriterijus), susijusius su:
a)
vidaus aplinka;
b)
kontrolės veikla;
c)
informacija ir ryšiais;
d)
stebėsena.
Valstybės narės gali nustatyti daugiau akreditavimo kriterijų, kuriuos taikant būtų atsižvelgta į mokėjimo agentūros dydį, atsakomybę ir kitas konkrečias ypatybes.
2 straipsnis
Koordinavimo įstaigų akreditavimo sąlygos
1. Vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnio 4 dalimi, jei akredituojama daugiau kaip viena mokėjimo agentūra, atitinkama valstybė narė oficialiu ministerijos lygmens aktu priima sprendimą dėl koordinavimo įstaigos akreditavimo, įsitikinusi, kad tos įstaigos administracinė tvarka suteikia pakankamų garantijų, kad ji yra pajėgi atlikti tame straipsnyje nurodytas užduotis.
2. Kad būtų akredituota, koordinavimo įstaiga taiko procedūras, kuriomis užtikrinama, kad:
a)
Komisijai skirtos deklaracijos būtų pagrįstos informacija, gauta iš tinkamai sankcionuotų šaltinių;
b)
Komisijai skirtos deklaracijos būtų tinkamai sankcionuotos prieš perdavimą;
c)
egzistuotų tinkama audito seka, kad būtų galima pagrįsti Komisijai perduodamą informaciją;
d)
gautos ir perduotos informacijos įrašas būtų saugiai laikomas popieriuje arba kompiuterinėje rinkmenoje.
3 straipsnis
Su valstybės intervencija susijusios mokėjimo agentūros pareigos
1. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 7 straipsnio 1 dalyje nurodytos mokėjimo agentūros, laikydamosi šio reglamento II priede ir, atitinkamais atvejais, žemės ūkio sektorių teisės aktuose nustatytų sąlygų, visų pirma minėtame priede nustatytų minimalių tikrinimo dažnių, valdo su jų atsakomybei tenkančiomis viešojo saugojimo intervencijos priemonėmis susijusias operacijas ir užtikrina jų kontrolę.
Mokėjimo agentūros gali deleguoti savo šios srities įgaliojimus intervencinėms agentūroms, atitinkančioms šio reglamento I priedo 1.C punkte nustatytas patvirtinimo sąlygas, arba veikti per kitas mokėjimo agentūras.
2. Mokėjimo agentūros arba intervencinės agentūros, nepažeisdamos savo bendros su viešuoju saugojimu susijusios atsakomybės, gali:
a)
patikėti tam tikrų viešojo saugojimo priemonių valdymą fiziniams arba juridiniams asmenims, saugantiems supirktus žemės ūkio produktus (toliau - saugotojai);
b)
įgalioti fizinius arba juridinius asmenis atlikti tam tikras konkrečias užduotis, numatytas žemės ūkio sektorių teisės aktuose.
Jei mokėjimo agentūros patiki minėtą valdymą pirmos pastraipos a punkte nurodytiems saugotojams, tas valdymas vykdomas pagal saugojimo sutartis, remiantis III priede nustatytais įpareigojimais ir bendraisiais principais.
3. Su viešuoju saugojimu susiję mokėjimo agentūrų įpareigojimai visų pirma yra šie:
a)
tvarkyti kiekvieno produkto, kuriam taikoma viešojo saugojimo intervencijos priemonė, atsargų sąskaitas ir finansines sąskaitas, atsižvelgiant į operacijas, atliekamas laikotarpiu nuo atitinkamų metų spalio 1 d. iki kitų metų rugsėjo 30 d. (toliau - ataskaitiniai metai);
b)
nuolat atnaujinti saugotojų, su kuriais sudarytos viešojo saugojimo sutartys, sąrašą. Šiame sąraše pateikiamos nuorodos, pagal kurias galima tiksliai nustatyti visas saugojimo vietas, jų talpumą, sandėlių, šaldytuvų ir silosinių numerius, jų planus ir schemas;
c)
Komisijai pateikti tipines viešojo saugojimo sutartis, produktų perėmimo, saugojimo ir išvežimo iš saugotojų sandėlių taisykles bei saugotojų atsakomybę reglamentuojančias taisykles;
d)
centralizuotai elektroniniu būdu tvarkyti visų atsargų sąskaitas, pateikiant duomenis apie visas saugojimo vietas, visus produktus ir visus skirtingų produktų kiekius ir savybes, kiekvienu atveju nurodant svorį (prireikus grynąjį ir bendrąjį) arba tūrį;
e)
pagal Sąjungos ir nacionalinės teisės aktus atlikti visas su intervencinių produktų saugojimu, laikymu, vežimu ar perdavimu susijusias operacijas, nepažeidžiant pirkėjų, kitų operacijoje dalyvaujančių mokėjimo agentūrų ir visų kitų šiuo tikslu pagal nurodymą veikiančių asmenų atsakomybės;
f)
visus metus nereguliariais intervalais ir be išankstinio įspėjimo atlikti patikras intervencinių atsargų laikymo vietose. Tačiau, jei nekeliamas pavojus kontrolės tikslui, iš anksto įspėti galima, griežtai prieš trumpiausią būtiną laikotarpį. Pranešama ne anksčiau kaip prieš 24 valandas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus;
g)
pagal 4 straipsnį atlikti metinę inventorizaciją.
Kai valstybėje narėje vieno ar kelių produktų viešojo saugojimo sąskaitas tvarko kelios mokėjimo agentūros, prieš pateikiant atitinkamus duomenis Komisijai, a ir d punktuose nurodytos atsargų sąskaitos ir finansinės sąskaitos valstybėje narėje konsoliduojamos.
4. Mokėjimo agentūros imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų:
a)
kad produktai, kuriems taikomos Sąjungos intervencijos priemonės, būtų tinkamai laikomi, - bent kartą per metus tikrindamos saugomų produktų kokybę;
b)
intervencinių atsargų nepažeistumą.
5. Mokėjimo agentūros nedelsdamos informuoja Komisiją apie:
a)
atvejus, kai pratęsus produkto saugojimo laiką gali kilti pavojus jo kokybei;
b)
gaivalinių nelaimių nulemtus kiekybinius produkto nuostolius arba jo kokybės pablogėjimą.
Pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytais atvejais Komisija priima atitinkamą sprendimą:
a)
dėl pirmos pastraipos a punkte nurodytų atvejų - laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (14) 229 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros;
b)
dėl pirmos pastraipos b punkte nurodytų atvejų - laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 116 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
6. Mokėjimo agentūros atsako už finansinius netinkamo produktų, kuriems taikomos Sąjungos intervencijos priemonės, laikymo padarinius, visų pirma tuos, kurių priežastis - netinkami saugojimo metodai. Nepažeidžiant teisės apskųsti saugotojus, mokėjimo agentūros finansiškai atsako už savo prievolių arba įpareigojimų nesilaikymą.
7. Mokėjimo agentūros užtikrina, kad Komisijos pareigūnai ar jos įgalioti asmenys visada turėtų galimybę susipažinti (elektroniniu būdu arba mokėjimo agentūrų patalpose) su viešojo saugojimo sąskaitomis ir visais dokumentais, sutartimis ir bylomis, kurie parengti arba gauti atliekant intervencijos operacijas.
4 straipsnis
Inventorizacija
1. Kiekvienais ataskaitiniais metais mokėjimo agentūros atlieka kiekvieno produkto, kuriam taikytos Sąjungos intervencijos priemonės, inventorizaciją.
Jos palygina šios inventorizacijos rezultatus su apskaitos duomenimis. Nustatyti kiekių skirtumai ir sumos, susidariusios dėl kokybės skirtumų, nustatytų per patikras, įtraukiami į apskaitą vadovaujantis pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 46 straipsnio 6 dalies a punktą nustatytomis taisyklėmis.
2. Taikant 1 dalį, trūkstami kiekiai, susidarę dėl įprastinių saugojimo operacijų, turi atitikti skirtumą tarp teorinių atsargų pagal apskaitos aprašą ir tikrųjų fizinių atsargų, kurios nustatomos vykdant 1 dalyje numatytą inventorizaciją, arba į apskaitą įtrauktų atsargų, likusių sandėlyje pasibaigus fizinėms atsargoms, ir jiems taikomi IV priede nustatyti leistini nuokrypiai.
II SKYRIUS
FINANSŲ VALDYMAS
5 straipsnis
Vėliausio mokėjimo termino nesilaikymas
1. Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis kompensuotinos išlaidos, patirtos pasibaigus mokėjimo terminams, Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 40 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytais išimtiniais atvejais, vadovaujantis proporcingumo principu, laikomos tinkamomis finansuoti Sąjungos lėšomis šio straipsnio 2-6 dalyse nustatytomis sąlygomis.
2. Jeigu išlaidos, patirtos pasibaigus terminams, sudaro 5 % ar mažiau visų laikantis terminų patirtų išlaidų, mėnesinės išmokos nemažinamos.
Jeigu išlaidos, patirtos pasibaigus terminams, viršija 5 % ribą, visos kitos pavėluotai patirtos išlaidos mažinamos laikantis šių taisyklių:
a)
išlaidos, patirtos pirmą mėnesį po mokėjimo termino pabaigos mėnesio, sumažinamos 10 %,
b)
išlaidos, patirtos antrą mėnesį po mokėjimo termino pabaigos mėnesio, sumažinamos 25 %,
c)
išlaidos, patirtos trečią mėnesį po mokėjimo termino pabaigos mėnesio, sumažinamos 45 %,
d)
išlaidos, patirtos ketvirtą mėnesį po mokėjimo termino pabaigos mėnesio, sumažinamos 70 %,
e)
išlaidos, patirtos vėliau nei ketvirtą mėnesį po mokėjimo termino pabaigos mėnesio, sumažinamos 100 %.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, tiesioginėms išmokoms, kurioms taikoma Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (15) 7 straipsnyje nurodyta viršutinė riba, taikomos šios sąlygos:
a)
jei ne vėliau kaip N+1 metų spalio 15 d. už N metus sumokėtų išmokų atveju nebuvo išnaudota visa 2 dalies pirmoje pastraipoje numatyta ribinė suma ir jei tos ribinės sumos likutis viršija 2 %, jis sumažinamas iki 2 %;
b)
N+1 finansiniais metais tiesioginės išmokos (išskyrus išmokas, numatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 228/2013 (16) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 229/2013 (17)) už N-1 arba ankstesnius kalendorinius metus, sumokėtos pasibaigus mokėjimo terminui, galės būti finansuojamos EŽŪGF lėšomis tik tuo atveju, jei visa N+1 finansiniais metais sumokėtų tiesioginių išmokų, prireikus pakoreguotų iki sumų, kurioms dar nepritaikytas Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 26 straipsnyje numatytas koregavimo koeficientas, suma neviršija viršutinės ribos, nustatytos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III priede N kalendoriniams metams, vadovaujantis to reglamento 7 straipsniu;
c)
a arba b punkte nurodytas ribas viršijančios išlaidos sumažinamos 100 %.
Kai tikrinama, ar įvykdyta šios dalies pirmos pastraipos b punkte nustatyta sąlyga, į Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 26 straipsnio 5 dalyje nurodytų kompensacijų sumas neatsižvelgiama.
4. Komisija taiko kitokią nei nurodytoji 2 ir 3 dalyse laiko skalę ir (arba) mažesnį sumažinimą arba visiškai jo netaiko, jei taikant tam tikras priemones susidarė išimtinės valdymo sąlygos arba jei valstybės narės pateikia pagrįstas priežastis.
Tačiau pirma pastraipa netaikoma 3 dalies b punkte nurodytą ribą viršijančioms išlaidoms.
5. Kiekvienais finansiniais metais du kartus tikrinamas šių mėnesinių išmokų mokėjimo terminų laikymasis:
a)
iki liepos 31 d. patirtų išlaidų;
b)
iki spalio 15 d. patirtų išlaidų.
Į rugpjūčio, rugsėjo ir spalio mėnesiais viršytus terminus atsižvelgiama priimant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 51 straipsnyje nurodytą sprendimą dėl sąskaitų patvirtinimo.
6. Šiame straipsnyje nurodytas sumažinimas taikomas nepažeidžiant vėlesnio sprendimo dėl atitikties patvirtinimo, nurodyto Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnyje.
6 straipsnis
Anksčiausios mokėjimo datos nesilaikymas
EŽŪGF atveju, jeigu valstybėms narėms leidžiama mokėti išankstines išmokas, neviršijant tam tikros didžiausios sumos, iki žemės ūkio sektorių teisės aktuose nustatytos anksčiausios mokėjimo datos, visos patirtos šią didžiausią sumą viršijančios išlaidos laikomos išlaidomis, patirtomis iki anksčiausios mokėjimo datos. Tačiau išimtiniais Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 40 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytais atvejais, tos išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti Sąjungos lėšomis, pritaikius 10 % sumažinimą.
7 straipsnis
Mokėjimo agentūrų skiriamos kompensacijos
1. Komisija pagal sprendimą dėl mėnesinių išmokų, kuris turi būti priimamas pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 18 straipsnio 3 dalį, išmoka likutį, iš kiekvienos valstybės narės deklaruotų išlaidų atėmusi asignuotųjų įplaukų sumą, kurią ta valstybė narė nurodė toje pačioje išlaidų deklaracijoje. Šis kompensavimas prilygsta atitinkamų įplaukų gavimui.
Dėl asignuotųjų įplaukų susidariusiais įsipareigojimų asignavimais ir mokėjimų asignavimais galima pradėti naudotis, kai tos įplaukos priskiriamos biudžeto eilutėms. Asignavimas atliekamas, kai asignuotosios įplaukos įtraukiamos į sąskaitas, per du mėnesius po to, kai gaunamos valstybių narių ataskaitos, pateiktos laikantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 43 straipsnio 4 dalyje nurodytų taisyklių.
2. Jei, prieš išmokant pagalbą, su kuria yra susiję pažeidimų ar aplaidumo atvejai, Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 43 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytos sumos buvo išlaikytos, jos atimamos iš atitinkamų išlaidų sumos.
3. Atitinkamo laikotarpio išlaidų deklaracijoje Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) mokėtina suma sumažinama iš paramos gavėjų kiekvienu ataskaitiniu laikotarpiu pagal atitinkamą kaimo plėtros programą susigrąžintų EŽŪFKP įnašo sumų dydžiu.
4. Didesnės arba mažesnės sumos, kurios nustatomos, kai taikytina, tvirtinant sąskaitas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 51 straipsnyje, ir kurias galima pakartotinai panaudoti įgyvendinant kaimo plėtros programą, pridedamos prie EŽŪFKP įnašo sumos (arba iš jos atimamos) tuomet, kai po sprendimo dėl sąskaitų patvirtinimo rengiama pirmoji deklaracija.
5. EŽŪGF teikiamas finansavimas atitinka išlaidas, apskaičiuojamas remiantis mokėjimo agentūros pateikta informacija (atėmus visas pajamas, gautas taikant intervencijos priemones), patvirtintas naudojant Komisijos įdiegtą kompiuterinę sistemą ir mokėjimo agentūros įrašytas į jos išlaidų deklaraciją.
8 straipsnis
Vėlyvas Sąjungos biudžeto priėmimas
1. EŽŪGF atveju, jei Sąjungos biudžetas nepriimamas iki biudžetinių metų pradžios, Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 18 straipsnyje nurodytos mėnesinės išmokos skiriamos kaip kiekvienos valstybės narės deklaruotų išlaidų procentinė dalis, nustatyta kiekvienam išlaidų skyriui, neviršijant Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 16 straipsnyje nustatytų ribų. Sprendimuose dėl vėlesnių kompensacijų Komisija atsižvelgia į valstybėms narėms nesumokėtų sumų likutį.
2. EŽŪFKP atveju, jei Sąjungos biudžetas nepriimamas iki biudžetinių metų pradžios:
a)
Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 36 straipsnyje nurodytos tarpinės išmokos skiriamos proporcingai turimiems kreditams kaip deklaruotų išlaidų, susijusių su kiekviena kaimo plėtros programa, procentinė dalis. Skirdama vėlesnes tarpines išmokas Komisija atsižvelgia į valstybėms narėms nesumokėtų sumų likutį;
b)
Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 33 straipsnyje nurodytų biudžetinių įsipareigojimų atveju pirmosios metinės dalinės išmokos po kaimo plėtros programų priėmimo mokamos laikantis tų programų priėmimo eiliškumo. Su vėlesnėmis metinėmis dalinėmis išmokomis susiję biudžetiniai įsipareigojimai vykdomi laikantis programų, su kuriomis susiję atitinkami įsipareigojimai įvykdyti, eiliškumo. Komisija gali prisiimti su kaimo plėtros programomis susijusius dalinius metinius įsipareigojimus, jei turimų įsipareigojimų asignavimų kiekis yra ribotas. Kai atsiranda papildomų asignavimų įsipareigojimų, pirmiausia įvykdomi likę su tomis programomis susiję įsipareigojimai.
9 straipsnis
Mėnesinių išmokų atidėjimas
Komisija, informavusi atitinkamas valstybes nares, gali atidėti Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 18 straipsnyje nurodytas mėnesines išmokas valstybėms narėms, kurios to reglamento 102 straipsnio 1 dalies c punkto i ir ii papunkčiuose nurodytą informaciją pateikia per vėlai arba joje yra neatitikimų, kuriuos reikia papildomai patikrinti.
10 straipsnis
Išmokų mokėjimo sustabdymas pavėluoto pateikimo atveju
1. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 42 straipsnyje nurodytas išmokų mokėjimo sustabdymas taikomas šio reglamento V priede išvardytoms priemonėms.
2. EŽŪGF lėšomis kompensuotinų išlaidų atveju taikomos šios išmokų mokėjimo sustabdymo normos:
a)
jei kontrolės rezultatai neperduoti iki spalio 15 d. - 1 % išlaidų, su kuriomis susijusi informacija nebuvo laiku pateikta;
b)
jei kontrolės rezultatai neperduoti iki gruodžio 1 d. - 1,5 % išlaidų, su kuriomis susijusi informacija nebuvo laiku pateikta.
3. EŽŪFKP lėšomis kompensuotinų išlaidų atveju taikomos šios išmokų mokėjimo sustabdymo normos:
a)
jei kontrolės rezultatai neperduoti iki spalio 15 d. - 1 % išlaidų, su kuriomis susijusi informacija nebuvo laiku pateikta;
b)
jei kontrolės rezultatai neperduoti iki sausio 15 d. - 1,5 % išlaidų, su kuriomis susijusi informacija nebuvo laiku pateikta.
11 straipsnis
Rengiant išlaidų deklaracijas taikomas valiutos kursas
1. Remiantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 106 straipsnio 4 dalimi, euro neįsivedusios valstybės narės EŽŪGF skirtose išlaidų deklaracijose taiko tą patį valiutos kursą, kuris buvo taikomas atliekant mokėjimus paramos gavėjams arba gaunant įplaukas, laikantis V skyriaus ir žemės ūkio sektorių teisės aktų. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 51 ir 52 straipsniuose nurodytuose sprendimuose dėl sąskaitų patvirtinimo valstybės narės taiko pirmą valiutos kursą, kurį Europos Centrinis Bankas nustato po tų sprendimų priėmimo dienos.
Kitais atvejais nei nurodytieji pirmoje pastraipoje, visų pirma pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 3/2008 (18) patvirtintų skatinimo programų ir vyno sektoriuje taikomų skatinimo priemonių, taip pat operacijų, kurių operacinis įvykis nenustatytas žemės ūkio sektorių teisės aktuose, atveju taikytinas valiutos kursas yra Europos Centrinio Banko nustatytas priešpaskutinis mėnesio, einančio prieš mėnesį, kurio išlaidų arba asignuotųjų įplaukų deklaracija buvo pateikta, valiutos kursas.
2. Kaimo plėtros programų atveju euro zonai nepriklausančios valstybės narės, rengdamos savo išlaidų deklaracijas, kiekvienai mokėjimo ar susigrąžinimo operacijai taiko Europos Centrinio Banko nustatytą priešpaskutinį mėnesio, einančio prieš operacijų įrašymą į mokėjimo agentūros sąskaitas, valiutos kursą.
III SKYRIUS
SĄSKAITŲ PATVIRTINIMAS IR KITOS PATIKROS
12 straipsnis
Koregavimo atliekant atitikties patvirtinimą kriterijai ir metodika
1. Siekdama pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnio 1 dalį priimti sprendimą dėl Sąjungos lėšomis nefinansuotinų sumų, Komisija atskiria sumas arba jų dalis, kurios, kaip nustatyta, buvo neteisėtai išleistos, nuo sumų, nustatytų taikant ekstrapoliuotojo arba fiksuoto dydžio pataisas.
Kad būtų nustatytos sumos, kurios gali nebūti finansuojamos Sąjungos lėšomis tuo atveju, kai nustatoma, kad patirtos išlaidos neatitinka Sąjungos teisės aktų, o EŽŪFKP atveju - taikomų Sąjungos ir nacionalinės teisės aktų, Komisija, remiasi savo išvadomis ir atsižvelgia į informaciją, kurią valstybės narės pateikė vykstant atitikties patvirtinimo procedūrai pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnį.
2. Komisija sprendimą nefinansuoti Sąjungos lėšomis grindžia tuo, kad nustatytos neteisėtai išleistos sumos, tik jei tos sumos gali būti nustatytos proporcingomis pastangomis. Jei Komisija negali proporcingomis pastangomis nustatyti neteisėtai išleistų sumų, valstybės narės gali, laikydamosi atliekant atitikties patvirtinimo procedūrą Komisijos nustatytų terminų, pateikti duomenis apie tų sumų patikrinimą, atliktą nagrinėjant visus atskirus atvejus, kuriems galėjo padaryti poveikį neatitiktis. Turi būti patikrintos visos išlaidos, patirtos pažeidžiant taikytiną teisę ir finansuotos iš Sąjungos biudžeto. Pateikiant duomenis nurodomos visos atskiros sumos, kurios dėl tos neatitikties neatitinka finansavimo reikalavimų.
3. Kai pagal 2 dalį nėra įmanoma nustatyti neteisėtai išleistų sumų, Komisija gali nustatyti sumas, kurios nėra finansuotinos Sąjungos lėšomis, taikydama esktrapoliuotojo dydžio pataisas. Kad Komisija galėtų nustatyti atitinkamas sumas, valstybės narės, laikydamosi atliekant atitikties patvirtinimo procedūrą Komisijos nustatytų terminų, gali nurodyti Sąjungos lėšomis nefinansuotinos sumos skaičiavimą, atliktą statistinėmis priemonėmis ekstrapoliuojant reprezentatyvios tokių atvejų imties patikrų rezultatus. Imtis imama iš tiriamosios visumos, kuriai, kaip būtų galima pagrįstai manyti, galėjo padaryti poveikį nustatyta neatitiktis.
4. Kad galėtų atsižvelgti į valstybių narių pagal 2 ir 3 dalis pateiktus rezultatus, Komisija turi turėti galimybę:
a)
įvertinti metodus, kurie taikomi nustatant sumą arba ekstrapoliuojant ir kuriuos valstybės narės turi aiškiai aprašyti;
b)
patikrinti 3 dalyje nurodytos imties reprezentatyvumą;
c)
patikrinti jai pateiktus nustatymo arba ekstrapoliacijos turinį ir rezultatus;
d)
gauti pakankamų ir tinkamų audito įrodymų, susijusių su pagrindiniais duomenimis.
5. Taikydamos 3 dalies nuostatas, valstybės narės gali naudoti sertifikavimo įstaigos patvirtintus mokėjimo agentūrų kontrolės statistinius duomenis arba klaidų lygio vertinimą, kurį ta įstaiga parengė atlikdama Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 9 straipsnyje nurodytą auditą, jei:
a)
Komisiją tenkina sertifikavimo įstaigų darbas - audito strategija ir jo turiniu, apimtimi bei atliktos audito veiklos kokybe;
b)
sertifikavimo įstaigų darbo apimtis atitinka aptariamą atitikties patvirtinimo tyrimą, visų pirma kalbant apie priemones arba sistemas;
c)
atliekant vertinimus buvo atsižvelgta į nuobaudų, kurios turėjo būti pritaikytos, sumą.
6. Jei nesilaikoma 2 ir 3 dalyse nurodytų sąlygų, kuriomis remiantis nustatomos Sąjungos lėšomis nefinansuotinos sumos, arba jei nefinansuotinų sumų neįmanoma nustatyti remiantis tomis dalimis, Komisija taiko atitinkamas fiksuoto dydžio pataisas, atsižvelgdama į pažeidimo pobūdį bei dydį ir į jos atliktą Sąjungos patiriamos finansinės žalos rizikos vertinimą.
Fiksuoto dydžio pataisa nustatoma visų pirma atsižvelgiant į nustatytą neatitikties tipą. Šiuo tikslu kontrolės trūkumai skirstomi į trūkumus, susijusius su pagrindinėmis arba su papildomomis kontrolės priemonėmis:
a)
pagrindines kontrolės priemones sudaro administracinės patikros ir patikros vietoje, reikalingos norint nustatyti, ar pagalba atitinka reikalavimus ir ar taikomas atitinkamas sumažinimas ir nuobaudos;
b)
papildomas kontrolės priemones sudaro visa kita administracinė veikla, reikalinga norint tinkamai išnagrinėti mokėjimo prašymus.
Jei atliekant tą pačią atitikties patvirtinimo procedūrą nustatomi keli neatitikties atvejai, iš kurių kiekvienu reikėtų taikyti skirtingas fiksuoto dydžio pataisas, pritaikoma tik didžiausia fiksuoto dydžio pataisa.
7. Nustatydama fiksuoto dydžio pataisų lygį Komisija visų pirma atsižvelgia į šias aplinkybes, kuriomis įrodomas didesnis trūkumų mastas, keliantis didesnę grėsmę prarasti Sąjungos biudžeto lėšas:
a)
netaikoma viena ar kelios pagrindinės kontrolės priemonės arba jos taikomos taip prastai ar taip retai, jog jomis negalima veiksmingai nustatyti, ar mokėjimo prašymas atitinka reikalavimus, arba užkirsti kelią pažeidimams, arba
b)
nustatomi trys arba daugiau tos pačios kontrolės sistemos trūkumai, arba
c)
nustatoma, kad valstybės narės kontrolės sistema netaikoma arba turi didelių trūkumų, ir esama įrodymų apie plataus masto pažeidimus ir aplaidumą kovojant su neteisėta veikla ar sukčiavimu, arba
d)
valstybei narei dėl panašių trūkumų tame pačiame sektoriuje jau pritaikyta pataisa, atsižvelgiant į taisomąsias arba kompensuojamąsias priemones, kurių ėmėsi ta valstybė narė.
8. Jei valstybė narė pateikia tam tikros objektyvios informacijos, kuri neatitinka šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytų reikalavimų, tačiau kuria įrodoma, kad didžiausia galima prarasti lėšų suma neviršytų sumos, mažesnės nei suma, gauta taikant siūlomą fiksuotą dydį, tuomet Komisija, priimdama sprendimą dėl sumų, kurios nėra tinkamos finansuoti Sąjungos lėšomis pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnį, taiko mažesnį fiksuotą dydį.
9. Iš sumos, kurią Komisija savo sprendimu patvirtina kaip netinkamą finansuoti Sąjungos lėšomis pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 52 straipsnį, atimamos iki atitinkamos datos, kurią Komisija nustato atlikdama atitikties patvirtinimo procedūrą, iš paramos gavėjų susigrąžintos ir į fondų sąskaitas įrašytos sumos.
13 straipsnis
Pasibaigus susigrąžinimo procedūroms vykdytinas įpareigojimas
Pasibaigus Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 54 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytoms susigrąžinimo procedūroms, valstybės narės:
a)
į EŽŪGF sąskaitas įrašo 50 % susigrąžintų sumų, atėmusios susigrąžinimo išlaidas, kaip numatyta to reglamento 55 straipsnio antroje pastraipoje;
b)
į EŽŪFKP sąskaitas įrašo 50 % sumų, susigrąžintų pasibaigus kaimo plėtros programai, arba sumų, susigrąžintų prieš baigiantis programai, kurių nebuvo įmanoma iš naujo priskirti pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 56 straipsnį.
14 straipsnis
Sandorių tikrinimas
Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 V antraštinės dalies III skyriuje nustatyta tikrinimo sistema netaikoma šio reglamento VI priede išvardytoms priemonėms.
IV SKYRIUS
UŽSTATAI
1 SKIRSNIS
Taikymo sritis ir vartojami terminai
15 straipsnis
Taikymo sritis
Šis skyrius taikomas visais atvejais, kai žemės ūkio sektorių teisės aktuose numatomas užstatas, nepriklausomai nuo to, ar vartojamas konkretus terminas „užstatas“.
Šis skyrius netaikomas užstatams, teikiamiems siekiant užtikrinti, kad būtų mokami Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2913/92 (19) nurodyti importo ir eksporto muitai.
16 straipsnis
Šiame skyriuje vartojami terminai
Šiame skyriuje:
a)
kompetentinga institucija - šalis, įgaliota priimti užstatą, arba šalis, įgaliota pagal atitinkamą reglamentą nuspręsti, ar užstatas turi būti grąžintas;
b)
kompleksinis užstatas - kompetentingai institucijai teikiamas užstatas, kuriuo užtikrinama, kad bus įvykdytas daugiau kaip vienas įpareigojimas;
c)
atitinkama užstatu užtikrinamos sumos dalis - užstatu užtikrinamos sumos dalis, atitinkanti dydį, su kuriuo susijusio reikalavimo nesilaikoma.
2 SKIRSNIS
Reikalavimas pateikti užstatą
17 straipsnis
Atsakinga šalis
Užstatą teikia šalis, atsakinga už tai, kad būtų sumokėta nustatyta pinigų suma, jeigu įpareigojimas neįvykdomas, arba užstatas teikiamas tokios šalies vardu.
18 straipsnis
Reikalavimo pateikti užstatą netaikymas
1. Kompetentinga institucija gali netaikyti reikalavimo pateikti užstatą, jeigu šalis, atsakinga už įpareigojimo vykdymą, yra:
a)
valstybinė įstaiga, atsakinga už valdžios institucijos funkcijų vykdymą, arba
b)
privati įstaiga, kuri, prižiūrima valstybės, vykdo a punkte nurodytas funkcijas.
2. Kompetentinga institucija gali netaikyti reikalavimo pateikti užstatą, jeigu užstatu užtikrinamos sumos vertė yra mažesnė nei 500 EUR. Tokiu atveju atitinkama šalis raštiškai įsipareigoja sumokėti netaikyto užstato dydžio sumą, jei atitinkamas įpareigojimas neįvykdomas.
Taikant pirmą pastraipą, apskaičiuojama visus su ta pačia operacija susijusius įpareigojimus atitinkanti užstato vertė.
19 straipsnis
Užstatams taikomos sąlygos
1. Kompetentinga institucija atsisako priimti arba gali reikalauti pakeisti užstatą, kurį ji laiko netinkamu ar nepakankamu arba kuris pateiktas nepakankamam laikotarpiui.
2. Jeigu grynieji pinigai įmokami atliekant pervedimą, jie nelaikomi užstatu tol, kol kompetentinga institucija įsitikina, jog gali disponuoti ta suma.
3. Čekis nurodytai sumai, kurios mokėjimą garantuoja finansinė institucija, tuo tikslu pripažinta atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos, yra laikomas piniginiu užstatu. Kompetentinga institucija neprivalo pateikti čekio apmokėti, kol užtikrinamas laikotarpis nepriartės prie pabaigos.
Kitas nei pirmoje pastraipoje nurodytas čekis yra laikomas užstatu tik tuo atveju, kai kompetentinga institucija įsitikina, jog gali disponuoti ta suma.
4. Visus finansinės institucijos taikomus mokesčius padengia užstatą teikianti šalis.
5. Piniginį užstatą teikiančiai šaliai palūkanos nemokamos.
20 straipsnis
euro naudojimas
1. Užstatai įforminami eurais.
2. Jei užstatas priimamas euro neįsivedusioje valstybėje narėje, užstato vertė eurais konvertuojama į galiojančią nacionalinę valiutą laikantis V skyriaus nuostatų. Užstatą atitinkanti įmoka ir pažeidimų ar reikalavimų nesilaikymo atveju išskaičiuotina suma ir toliau nustatomos eurais.
21 straipsnis
Laiduotojas
1. Nuolatinė oficialiai įregistruota laiduotojo gyvenamoji vieta arba buveinė turi būti Sąjungoje ir, pagal Sutarties nuostatas dėl laisvės teikti paslaugas, jis pripažįstamas valstybės narės, kurioje pateikiamas užstatas, kompetentingos institucijos. Laiduotojas įsipareigoja pateikdamas rašytinę garantiją.
2. Rašytinėje garantijoje nurodoma bent jau ši informacija:
a)
įpareigojimas arba, jei pateikiamas kompleksinis užstatas, grupė (-ės) įpareigojimų, kurių įvykdymas užtikrinamas sumokant tam tikrą pinigų sumą;
b)
didžiausias finansinis įsipareigojimas, kurį prisiima laiduotojas;
c)
patvirtinimas, kad laiduotojas solidariai su šalimi, atsakinga už įpareigojimo įvykdymą, įsipareigoja kompetentingai institucijai pareikalavus per 30 dienų sumokėti bet kokią sumą, kuri neviršija garantijoje nurodytos sumos, kai tik paskelbiama, kad užstatas negrąžinamas.
3. Jeigu rašytinis kompleksinis užstatas jau buvo pateiktas, kompetentinga institucija nustato procedūrą, kuri turi būti taikoma priskiriant visą kompleksinį užstatą ar jo dalį konkrečiam įpareigojimui.
22 straipsnis
Force majeure sąlygos taikymas
Už užstatu užtikrinto įpareigojimo vykdymą atsakingas asmuo, teigiantis, kad įpareigojimas neįvykdytas dėl force majeure aplinkybių, kompetentingoms institucijoms priimtinu būdu įrodo, kad taikytina force majeure sąlyga. Jeigu kompetentinga institucija pripažįsta force majeure atvejį, įpareigojimas panaikinamas tik užstato grąžinimo tikslais.
3 SKIRSNIS
Kitų 4 skirsnyje nenurodytų užstatų grąžinimas ir negrąžinimas
23 straipsnis
Užstatų negrąžinimas
1. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 66 straipsnio 1 dalyje minimas įpareigojimas yra pagrindinis reglamento, kuriuo jis nustatomas, reikalavimas atlikti veiksmą arba susilaikyti nuo jo.
2. Jeigu įpareigojimas nevykdomas ir nėra nustatytas jo įvykdymo terminas, užstatas negrąžinamas, kai kompetentinga institucija nustato, kad įpareigojimas neįvykdytas.
3. Jeigu nustatytas tam tikras terminas, iki kurio įpareigojimas turi būti įvykdytas, o jis įvykdytas tik pasibaigus tam terminui, užstatas negrąžinamas.
Tokiu atveju iš karto negrąžinama 10 % užstato, o likusiai sumai taikomas papildomas procentinis dydis:
a)
2 % už kiekvieną kalendorinę dieną pasibaigus terminui, jei įpareigojimas susijęs su produktų importavimu į trečiąją šalį;
b)
5 % už kiekvieną kalendorinę dieną pasibaigus terminui, jei įpareigojimas susijęs su produktų išvežimu iš Sąjungos muitų teritorijos.
4. Jei įpareigojimas įvykdomas laiku, o jo įvykdymo įrodymus reikia pateikti iki nustatyto termino, užstatas, kuriuo užtikrinamas to įpareigojimo vykdymas, negrąžinamas už kiekvieną kalendorinę dieną pasibaigus tam terminui, taikant formulę 0,2/nustatytas terminas dienomis ir vadovaujantis 25 straipsniu.
Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytas įrodymas yra panaudota arba nebegaliojanti importo ar eksporto licencija, arba dokumentas, įrodantis, kad produktai buvo išvežti iš Sąjungos muitų teritorijos, ir jei tas įrodymas pateikiamas pasibaigus pirmoje pastraipoje nurodytam nustatytam terminui, bet ne vėliau kaip 730-ą kalendorinę dieną po licencijos galiojimo pabaigos datos, negrąžinama 15 % užstato. Po tų 730 kalendorinių dienų negrąžinama visa likusi užstato dalis.
Jeigu pirmoje pastraipoje nurodytas įrodymas yra panaudota arba nebegaliojanti eksporto licencija su iš anksto nustatyta grąžinamąja išmoka, negrąžinama užstato dalis yra:
a)
10 %, jei licencija pateikiama nuo 61-os iki 90-tos kalendorinės dienos pasibaigus jos galiojimui;
b)
50 %, jei licencija pateikiama nuo 91-os iki 120-tos kalendorinės dienos pasibaigus jos galiojimui;
c)
70 %, jei licencija pateikiama nuo 121-os iki 150-tos kalendorinės dienos pasibaigus jos galiojimui;
d)
80 %, jei licencija pateikiama nuo 151-os iki 180-tos kalendorinės dienos pasibaigus jos galiojimui;
e)
100 %, jei licencija pateikiama po 180-tos kalendorinės dienos pasibaigus jos galiojimui.
5. Negrąžintino užstato suma suapvalinama iki pirmosios mažesnės sumos sveikais eurais arba galiojančia nacionaline valiuta.
24 straipsnis
Užstatų grąžinimas
1. Kai, remiantis pagal konkrečias Sąjungos taisykles pateiktais įrodymais, nustatoma, kad įpareigojimas įvykdytas arba kad dalis užstato negrąžinta pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 66 straipsnio 2 dalį ir šio reglamento 23 straipsnį, užstatas arba, kai taikytina, likusi užstato dalis nedelsiant grąžinama.
2. Paprašius dalis užstato grąžinama, jei pateikti atitinkami su produkto kiekio dalimi susiję įrodymai, su sąlyga, kad ta dalis nėra mažesnė už mažiausią reglamente, kuriuo reikalaujama užstato, nurodytą kiekį, arba, jei jis nenurodytas, už valstybės narės nustatytą kiekį.
3. Jeigu laikotarpis, per kurį reikia pateikti įrodymus, reikalingus tam, kad būtų grąžinta užstatu užtikrinama suma, nenustatytas, toks laikotarpis yra 365 kalendorinės dienos nuo nurodyto termino, iki kurio turi būti įvykdytas užstatu užtikrintas įpareigojimas. Jeigu toks terminas nenurodytas, tas laikotarpis yra 365 kalendorinės dienos nuo tos dienos, iki kurios buvo įvykdyti visi įpareigojimai.
Pirmoje pastraipoje nustatytas laikotarpis neviršija 1 095 kalendorinių dienų nuo užstato priskyrimo tam tikram įpareigojimui.
25 straipsnis
Ribiniai dydžiai
1. Visa negrąžinama suma neturi viršyti 100 % atitinkamos užstatu užtikrinamos sumos dalies.
2. Kompetentinga institucija gali nesinaudoti teise negrąžinti mažesnės kaip 100 EUR sumos, jeigu įstatymais ir kitais teisės aktais panašiems atvejams yra nustatytos panašios nacionalinės nuostatos.
4 SKIRSNIS
Su išankstinėmis išmokomis susiję užstatai
26 straipsnis
Taikymo sritis
Šio skirsnio nuostatos taikomos visais atvejais, kai specialiose Sąjungos taisyklėse numatyta, kad tam tikra suma gali būti išmokėta iš anksto iki pagalbai ar naudai gauti nustatyto įpareigojimo įvykdymo.
27 straipsnis
Užstatų grąžinimas
1. Užstatas grąžinamas:
a)
arba tuo atveju, kai nustatoma galutinė teisė į sumą, skirtą kaip išankstinė išmoka,
b)
arba tuo atveju, kai grąžinama skirta suma, pridėjus specialiose Sąjungos taisyklėse numatytus priedus.
2. Jeigu pasibaigus galutiniam terminui, iki kurio reikia įrodyti galutinę teisę į skirtą sumą, nepateikiami tokios teisės įrodymai, kompetentinga institucija nedelsdama taiko užstato negrąžinimo procedūrą.
Tačiau, jeigu tai numatyta specialiose Sąjungos taisyklėse, įrodymus dar galima pateikti praėjus šiam terminui, ir tokiu atveju grąžinama dalis užstato.
V SKYRIUS
EURO NAUDOJIMAS
28 straipsnis
Eksporto grąžinamosios išmokos ir prekyba su trečiosiomis šalimis
1. Su importu susijusių sumų ir eksporto mokesčių, nustatytų eurais su bendra žemės ūkio politika susijusiame Sąjungos teisės akte ir valstybėse narėse taikomų nacionaline valiuta, perskaičiavimo kursas lygus kursui, taikomam pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 18 straipsnio 1 dalį.
2. Su prekyba su trečiosiomis šalimis susijusiuose Sąjungos žemės ūkio teisės aktuose eurais nustatytoms eksporto grąžinamosioms išmokoms ir eurais išreikštoms kainoms bei sumoms taikomą valiutos kursą lemiančiu operaciniu įvykiu laikomas muitinės deklaracijos priėmimas.
3. Kai apskaičiuojama Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 (20) 136 straipsnio 1 dalyje nurodyta standartinė vaisių ir daržovių importo vertė, siekiant nustatyti to reglamento 137 straipsnio 1 dalyje nurodytą įvežimo kainą, valiutos kursą, taikomą reprezentacinėms kainoms, naudojamoms minėtai standartinei vertei ir to reglamento 134 straipsnio 3 dalyje nurodytai sumažinimo sumai apskaičiuoti, lemiantis operacinis įvykis yra diena, su kuria siejamos reprezentacinės kainos.
29 straipsnis
Gamybos grąžinamosios išmokos ir specialios pagalbos rūšys
1. Sąjungos teisės aktuose eurais nustatytoms gamybos grąžinamosioms išmokoms taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra diena, kurią deklaruojama, kad produktai pristatyti į privalomą paskirties vietą, prireikus nustatytą tais teisės aktais. Jei privaloma paskirties vieta nėra nustatyta, operacinis įvykis yra diena, kurią mokėjimo agentūra priima grąžinamosios išmokos mokėjimo paraišką.
2. Kai skiriama pagalba už parduotų produktų kiekius arba už specialios paskirties produktus, nepažeidžiant 30-33 straipsnių nuostatų, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra pirmasis veiksmas, kuriuo, atitinkamam veiklos vykdytojui perėmus produktus, užtikrinamas tinkamas tų produktų panaudojimas ir kuris yra privalomas siekiant gauti pagalbą.
3. Skiriant privataus sandėliavimo pagalbą, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra pirmoji laikotarpio, už kurį skiriama toje pačioje sutartyje numatyta pagalba, diena.
4. Skiriant šio straipsnio 2 bei 3 dalyse ir 30 bei 31 straipsniuose nenurodytą pagalbą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra galutinis paraiškų pateikimo terminas.
30 straipsnis
Vyno sektorius
1. Valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra pirmoji vyno metų, kuriais skirta toliau nurodyta parama, diena:
a)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 straipsnyje nurodyta vynuogynų restruktūrizavimo ir konversijos parama;
b)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 48 straipsnyje nurodyta savitarpio pagalbos fondų steigimo parama;
c)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 49 straipsnyje nurodyta derliaus draudimo parama.
2. Skiriant Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 52 straipsnyje nustatytą savanoriško arba privalomo vyno gamybos šalutinių produktų distiliavimo paramą, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra pirmoji vyno metų, kuriais pristatomas šalutinis produktas, diena.
3. Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 reglamento 50 straipsnyje nurodytų investicijų ir Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 51 straipsnyje nurodytų vyno sektoriaus inovacijų atveju valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra metų, kuriais priimamas sprendimas skirti pagalbą, sausio 1 d.
4. Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 47 straipsnyje nurodytų neprinokusio derliaus nuėmimo operacijų atveju valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra diena, kurią įvykdoma neprinokusio derliaus nuėmimo operacija.
31 straipsnis
Sumos ir išmokos pieno ir pieno produktų sektoriuje
1. Skiriant Komisijos reglamento (EB) Nr. 657/2008 (21) 1 straipsnyje nurodytą moksleivių aprūpinimo tam tikrais pieno produktais pagalbą, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra laikotarpio, su kuriuo siejama minėto reglamento 11 straipsnyje nurodyta mokėjimo paraiška, pirmoji diena.
2. Mokant Komisijos reglamento (EB) Nr. 595/2004 (22) 1 straipsnyje nurodytą mokestį už dvylikos mėnesių laikotarpį, apibrėžtą Tarybos reglamento (ES) Nr. 1234/2007 (23) II dalies I antraštinės dalies III skyriuje, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra po atitinkamo laikotarpio einanti balandžio 1 d.
3. Dengiant Komisijos reglamento (ES) Nr. 1272/2009 (24) 30 straipsnio 3 dalyje nurodytas transporto išlaidas valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra diena, kurią kompetentinga institucija gavo galiojančią paraišką.
32 straipsnis
Vaisių vartojimo skatinimo mokyklose programai įgyvendinti skirtos pagalbos sumos ir išmokos
Skiriant Komisijos reglamento (EB) Nr. 288/2009 (25) 1 straipsnyje nurodytą vaisių ir daržovių, apdorotų vaisių bei daržovių ir bananų produktų tiekimo vaikams pagalbą, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra sausio 1 d., einanti prieš to reglamento 4 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį.
33 straipsnis
Mažiausia runkelių kaina, pertekliaus mokestis ir gamybos mokestis cukraus sektoriuje
Cukraus gamybos mokesčiui, mažiausiai runkelių kainai ir pertekliaus mokesčiui, atitinkamai nurodytiems Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 128, 135 ir 142 straipsniuose, taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra prekybos metų, kuriais taikomos kainos arba mokamos sumos, spalio 1 d.
34 straipsnis
Struktūrinio arba aplinkosauginio pobūdžio sumos ir pridėtinės veiksmų programų išlaidos
1. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 II priede nurodytoms sumoms bei sumoms, kurios susijusios su priemonėmis, patvirtintomis pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005, ir kurios gavėjams mokamos pagal kaimo plėtros programas, patvirtintas pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra metų, kuriais priimamas sprendimas skirti pagalbą, sausio 1 d.
Tačiau tais atvejais, kai pagal Sąjungos taisykles pirmoje pastraipoje nurodytos sumos išmokamos per kelerius metus, kiekvienai metinei sumos daliai taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra tų metų, kuriais išmokama atitinkama sumos dalis, sausio 1 d.
2. Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 IX priedo 2 punkto a papunktyje nurodytoms sumoms, skirtoms padengti pridėtines išlaidas, konkrečiai susijusias su Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 32 ir 33 straipsniuose nurodytais veiklos fondais ar programomis, taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra metų, su kuriais susijusios tos pridėtinės išlaidos, sausio 1 d.
35 straipsnis
Sumos, susijusios su leidimu skirti nacionalinę finansinę paramą vaisių ir daržovių sektoriaus gamintojų organizacijoms, ir dalinis šios nacionalinės finansinės paramos kompensavimas
1. Prašant leidimo skirti Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 35 straipsnyje nurodytą nacionalinę finansinę paramą operacinis įvykis yra galutinis prašymo pateikimo Komisijai pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 92 straipsnio 1 dalį terminas.
2. Kompensuojant nacionalinę finansinę paramą Sąjungos lėšomis pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 95 straipsnį, valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra galutinis terminas, iki kurio gamintojų organizacijos valstybių narių kompetentingoms institucijoms turi pateikti pagalbos paraiškas pagal to reglamento 69 straipsnio 1 dalį.
36 straipsnis
Kitos sumos ir kainos
28-35 straipsniuose nenurodytoms kainoms ar sumoms arba su tomis kainomis susijusioms sumoms, Sąjungos teisės aktuose arba rengiant konkursą išreikštoms eurais, taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra diena, kurią vykdomas vienas iš šių teisinių veiksmų:
a)
pirkimo atveju - kai gaunama galiojanti paraiška;
b)
pardavimo atveju - kai gaunama galiojanti paraiška;
c)
vaisių ir daržovių sektoriaus produktų pašalinimo iš rinkos atveju - pašalinimo diena;
d)
vaisių ir daržovių derliaus nenuėmimo ir neprinokusio derliaus nuėmimo atveju - diena, kurią derlius nenuimamas arba nuimamas neprinokęs derlius;
e)
transporto, perdirbimo arba viešojo saugojimo išlaidų bei lėšų, skirtų tyrimams pagal konkursą, atveju - galutinis pasiūlymų pateikimo terminas;
f)
kainų, sumų ir pasiūlymų registravimo rinkoje atveju - diena, su kuria susijusi užregistruota kaina, suma arba pasiūlymas;
g)
nuobaudų už žemės ūkio teisės aktų nesilaikymą atveju - akto, kuriuo kompetentinga institucija konstatuoja pažeidimus, data;
h)
apyvartos arba sumų, susijusių su gamybos apimtimis, atveju - žemės ūkio teisės aktuose numatyto referencinio laikotarpio pradžia.
37 straipsnis
Avansų mokėjimas
Avansų atveju galioja tas pats valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis, kaip ir su tais avansais susijusių kainų arba sumų atveju, jei avansų mokėjimo metu tas įvykis jau yra įvykęs; kitais atvejais operacinis įvykis yra avanso nustatymo eurais diena, o jei tai nepadaryta, - jo išmokėjimo diena. Valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis avansų atveju galioja nepažeidžiant atitinkamų kainų arba sumų valiutos kursą lemiančio operacinio įvykio taikymo tų kainų arba sumų visumai.
38 straipsnis
Užstatai
Užstatams taikomą valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra užstato pateikimo diena.
Tačiau taikomos šios išimtys:
a)
teikiant su avansais susijusius užstatus galioja toks pat valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis, kaip nustatant avanso sumą, jei tas įvykis įvyksta iki užstato sumokėjimo;
b)
teikiant su pasiūlymais konkursams susijusius užstatus valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra pasiūlymo pateikimo diena;
c)
teikiant su pasiūlymų įgyvendinimu susijusius užstatus valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra galutinis pasiūlymų pateikimo terminas.
39 straipsnis
Sandorių tikrinimas
Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 V antraštinės dalies III skyriuje nurodytos sumos eurais atitinkamais atvejais konvertuojamos į nacionalinę valiutą taikant pirmąją metų, kuriais prasideda tikrinimo laikotarpis, darbo dieną galiojantį valiutos kursą, paskelbtą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
40 straipsnis
Valiutos kurso nustatymas
Kai valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis nustatomas pagal Sąjungos teisės aktus, taikomas vėliausias valiutos kursas, Europos Centrinio Banko nustatytas prieš mėnesio, kurį įvyko operacinis įvykis, pirmą dieną.
Tačiau toliau išvardytais atvejais taikomas toks valiutos kursas:
a)
šio reglamento 28 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais, kai valiutos kursą lemiantis operacinis įvykis yra muitinės deklaracijos priėmimas, taikomas Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 18 straipsnio 1 dalyje nurodytas valiutos kursas;
b)
intervencinių išlaidų, patirtų dėl viešojo saugojimo operacijų, atveju taikomas valiutos kursas, nustatytas taikant Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 906/2014 (26) 3 straipsnio 2 dalį;
c)
šio reglamento 33 straipsnyje numatytai mažiausiai runkelių kainai taikomas Europos Centrinio Banko nustatytas mėnesio, einančio prieš operacinį įvykį, vidutinis valiutos kursas.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
41 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Jeigu pagal Reglamentą (ES) Nr. 1290/2005 akredituota mokėjimo agentūra prisiima atsakomybę už išlaidas, už kurias ji anksčiau nebuvo atsakinga, su naująja atsakomybe susijusi akreditacija suteikiama iki 2015 m. sausio 1 d.
2. Tikrinant prieš 2014 finansinius metus patirtas išlaidas, Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 V antraštinės dalies III skyriuje nustatyta tikrinimo sistema netaikoma Reglamento (EB) Nr. 1106/2010 priede išvardytomis priemonėmis.
3. Kai specialiuose teisės aktuose daroma nuoroda į Įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 282/2012 nurodytus pagrindinius, netiesioginius arba antraeilius reikalavimus, taikomos šio reglamento 23 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys.
4. Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 15 straipsnyje nurodytų kaimo plėtros programų atveju:
a)
Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 38 straipsnio 1 dalies nuostatos taikomos biudžetiniams įsipareigojimams, neįvykdytiems iki antrųjų metų, einančių po to biudžetinio įsipareigojimo metų, gruodžio 31 d. To reglamento 38 straipsnyje nuorodos į N+3 metus laikomos nuorodomis į N+2 metus;
b)
tarpinės Komisijos išmokos, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 36 straipsnio 3 dalies b punkte, mokamos neviršijant visam kiekvieno prioritetinio tikslo, nustatyto pagal atitinkamą programą, laikotarpiui skirto bendro EŽŪFKP įnašo;
c)
taikant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 37 ir 38 straipsnius, galutinė išlaidų atitikties finansavimo reikalavimams data yra Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 71 straipsnio 1 dalyje nustatyta data.
5. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 54 straipsnio 1 ir 2 dalis, su 2013 ir 2014 finansiniais metais susijusiais atvejais, apie kuriuos pranešta arba turi būti pranešta Komisijai pagal Reglamento (EB) Nr. 885/2006 6 straipsnio h punktą, ir toliau atsižvelgiama į finansinius metus, kuriais pažeidimas nustatytas per pirminį nagrinėjimą, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 35 straipsnyje. Tais atvejais, kai iki 2014 m. spalio 16 d. per pirminį administracinį arba teisminį nagrinėjimą nenustatomas joks pažeidimas, taikomos Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 54 straipsnio 1 ir 2 dalių nuostatos.
EŽŪFKP atveju, atliekant sąskaitų patvirtinimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 51 straipsnį, to reglamento 54 straipsnio 2 dalies nuostatos taikomos pradedant nuo 2014 finansinių metų sąskaitų patvirtinimo.
42 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 34 straipsnio 6 ir 7 dalys išbraukiamos.
Tačiau tos nuostatos ir toliau taikomos užstatams, teisėtai pateiktiems pagal tą reglamentą prieš įsigaliojant šiam reglamentui.
43 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 612/2009 pakeitimas
Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009 47 straipsnio 3 dalis išbraukiama.
Tačiau tos nuostatos ir toliau taikomos užstatams, teisėtai pateiktiems pagal tą reglamentą prieš įsigaliojant šiam reglamentui.
44 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentai (EB) Nr. 883/2006, (EB) Nr. 884/2006, (EB) Nr. 885/2006, (EB) Nr. 1913/2006, (ES) Nr. 1106/2010 ir Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2012 panaikinami.
Tačiau taikomos šios nuostatos:
a)
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 282/2012 ir toliau taikomas užstatams, teisėtai pateiktiems pagal tą reglamentą prieš įsigaliojant šiam reglamentui;
b)
Reglamento (EB) Nr. 883/2006 4 straipsnis ir toliau taikomas iki 2014 m. spalio 15 d. patirtoms išlaidoms;
c)
Reglamento (EB) Nr. 885/2006 11 straipsnis ir III skyrius ir toliau taikomi iki 2014 m. gruodžio 31 d.
45 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
41 straipsnio 4 dalis taikoma nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/520 DA COMISSÃO
de 26 de março de 2015
que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1308/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 17 de dezembro de 2013, que estabelece uma organização comum dos mercados dos produtos agrícolas e que revoga os Regulamentos (CEE) n.o 922/72, (CEE) n.o 234/79, (CE) n.o 1037/2001, (CE) n.o 1234/2007 do Conselho (1),
Tendo em conta o Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 da Comissão, de 7 de junho de 2011, que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho nos sectores das frutas e produtos hortícolas e das frutas e produtos hortícolas transformados (2), nomeadamente o artigo 136.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 estabelece, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de importação dos países terceiros relativamente aos produtos e aos períodos indicados no Anexo XVI, parte A.
(2)
O valor forfetário de importação é calculado, todos os dias úteis, em conformidade com o artigo 136.o, n.o 1, do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011, tendo em conta os dados diários variáveis. O presente regulamento deve, por conseguinte, entrar em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os valores forfetários de importação referidos no artigo 136.o do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 são fixados no anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 26 de março de 2015.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 277/2014
ze dne 19. března 2014,
kterým se stanoví odchylka od nařízení Rady (ES) č. 1967/2006, pokud jde o minimální vzdálenost od pobřeží a minimální hloubku moře pro traulery „volantina“ lovící v teritoriálních vodách Slovinska
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 ze dne 21. prosince 2006 o opatřeních pro řízení udržitelného využívání rybolovných zdrojů ve Středozemním moři (1), a zejména na čl. 13 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1967/2006 zakazuje používat vlečná lovná zařízení do 3 námořních mil od pobřeží nebo do izobáty 50 m, je-li této hloubky dosaženo v menší vzdálenosti od pobřeží.
(2)
Na žádost členského státu může Komise povolit odchylku od čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1967/2006, je-li splněno několik podmínek stanovených v čl. 13 odst. 5 a 9.
(3)
Komise dne 8. února 2013 obdržela žádost Slovinska o odchylku od prvního pododstavce čl. 13 odst. 1 uvedeného nařízení pro používání traulerů „volantina“ v teritoriálních vodách Slovinska v hloubce menší než 50 metrů, v oblasti 1,5 až 3 námořní míle od pobřeží.
(4)
Žádost se týká plavidel, která působí v rybářském sektoru již více než pět let a která operují podle plánu řízení přijatého Slovinskem dne 13. února 2014 (2) v souladu s čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 1967/2006. Tato plavidla jsou uvedena na seznamu, který byl oznámen Komisi v souladu s požadavky čl. 13 odst. 9 nařízení (ES) č. 1967/2006.
(5)
Plán řízení zaručuje, že nedojde k žádnému budoucímu zvýšení intenzity rybolovu, protože oprávnění k rybolovu bude vydáno pouze určeným 12 plavidlům s celkovou intenzitou rybolovu 178 hrubých tun, která jsou již Slovinskem oprávněna lovit.
(6)
Slovinsko poskytlo aktuální odborné a technické odůvodnění pro tuto odchylku.
(7)
Odchylku požadovanou Slovinskem a související návrh plánu řízení posoudil na svém plenárním zasedání konaném ve dnech 8. až 12. dubna 2013 Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR).
(8)
Odchylka, o niž Slovinsko požádalo, je v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 13 odst. 5 a 9 nařízení (ES) č. 1967/2006.
(9)
Zejména existují specifická zeměpisná omezení, protože teritoriální vody Slovinska nedosahují v žádném místě hloubky 50 metrů. Traulery pro lov při dně, včetně traulerů „volantina“ proto v současné době operují výhradně za hranicí 3 námořních mil, kde jsou loviště značně omezena oblastmi určenými pro obchodní cesty.
(10)
Rybolov pomocí traulerů „volantina“ nemůže být prováděn pomocí jiných zařízení, nemá žádný významný dopad na mořské prostředí, včetně chráněných stanovišť, a nezasahuje do činnosti lodí, které používají jiná lovná zařízení než vlečné sítě, nevody či podobná vlečná zařízení.
(11)
Odchylka požadovaná Slovinskem se týká omezeného počtu plavidel, a to pouze 12 plavidel. Registrační čísla těchto plavidel jsou uvedena v plánu řízení.
(12)
Dotyčné rybolovné činnosti splňují požadavky článku 4, čl. 8 odst. 1 písm. h) a čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 1967/2006. Činnost traulerů „volantina“ je upravena ve slovinském plánu řízení, aby bylo zajištěno, že úlovky druhů uvedených v příloze III nařízení (ES) č. 1967/2006 jsou minimální.
(13)
Traulery „volantina“ se nezaměřují na hlavonožce.
(14)
Slovinský plán řízení zahrnuje opatření na sledování rybolovných činností, jak je uvedeno v třetím pododstavci čl. 13 odst. 9 nařízení (ES) č. 1967/2006 a v článku 14 a 15 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 (3).
(15)
Požadované odchylky by proto měly být uděleny.
(16)
Slovinsko by mělo Komisi včas podat zprávu v souladu s plánem sledování stanoveným ve slovinském plánu řízení.
(17)
Mělo by být stanoveno omezené trvání odchylky, aby bylo možné zajistit včasná nápravná řídicí opatření, pokud zpráva předložená Komisi poukáže na špatný stav ochrany lovené populace, a zároveň aby byl poskytnut prostor ke zlepšení vědeckých poznatků pro účinnější plán řízení.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Odchylka
Ustanovení čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 1967/2006 se nepoužije v teritoriálních vodách Slovinska, bez ohledu na hloubku, od 1,5 do 3 námořních mil od pobřeží, na traulery „volantina“, které používají plavidla:
a)
nesoucí registrační číslo uvedené ve slovinském plánu řízení;
b)
působící v odvětví rybolovu více než pět let a u nichž nesmí dojít k žádnému budoucímu zvýšení stávající intenzity rybolovu a
c)
mající povolení k rybolovu a operující podle plánu řízení přijatého Slovinskem v souladu s čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 1967/2006.
Článek 2
Plán sledování a podávání zpráv
Slovinsko předloží Komisi do tří let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost zprávu vypracovanou podle plánu sledování stanoveného v plánu řízení uvedeném v čl. 1 písm. c).
Článek 3
Vstup v platnost a doba použitelnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 23. března 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2014.


Input:
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 812/2014
z dne 23. julija 2014
o odobritvi večje spremembe specifikacije za ime, vpisano v registru zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Salame Piacentino (ZOP))
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1) ter zlasti člena 52(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Komisija je v skladu s prvim pododstavkom člena 53(1) Uredbe (EU) št. 1151/2012 proučila vlogo Italije za odobritev spremembe specifikacije za zaščiteno označbo porekla „Salame Piacentino“, registrirano v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1263/96 (2), kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 92/2011 (3).
(2)
Ker zadevna sprememba ni manjša v smislu člena 53(2) Uredbe (EU) št. 1151/2012, je Komisija v skladu s členom 50(2)(a) navedene uredbe vlogo za spremembo objavila v Uradnem listu Evropske unije (4).
(3)
Ker v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Komisija ni prejela nobene izjave o ugovoru, bi bilo treba spremembo specifikacije odobriti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Sprememba specifikacije, objavljena v Uradnem listu Evropske unije v zvezi z imenom „Salame Piacentino“ (ZOP), se odobri.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 23. julija 2014


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 457/2013 AL COMISIEI
din 16 mai 2013
de derogare de la Regulamentele (CE) nr. 412/2008 și (CE) nr. 431/2008 în ceea ce privește contingentele de import de carne de vită pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2013 și 30 iunie 2014
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 144 alineatul (1), coroborat cu articolul 4,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 412/2008 al Comisiei din 8 mai 2008 privind deschiderea și modul de gestionare a unui contingent tarifar de import pentru carnea de vită congelată destinată prelucrării (2) a deschis un contingent tarifar anual de import de 63 703 tone de echivalent nedezosat de carne de vită congelată destinată prelucrării în Uniune pentru o perioadă cuprinsă în fiecare an de la 1 iulie la 30 iunie a anului următor și împărțită în patru subperioade. Cererile de drepturi de import pentru această perioadă contingentară tarifară pot fi depuse în cursul primelor șapte zile din luna care precede fiecare subperioadă. Cu toate acestea, volumul total anual este disponibil începând din prima subperioadă.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 431/2008 din 19 mai 2008 privind deschiderea și modul de gestionare a unui contingent tarifar de import pentru carnea de animale din special bovine, congelată, clasificată la codul NC 0202 și pentru produsele clasificate la codul NC 0206 29 91 (3) a deschis un contingent tarifar anual de import de 53 000 de tone de carne de vită congelată pentru o perioadă cuprinsă în fiecare an între 1 iulie și 30 iunie a anului următor. Cererile de drepturi de import pentru perioada contingentară tarifară pot fi depuse la 1 iunie, înainte de începerea perioadei de contingent tarifar de import.
(3)
În vederea aderării Croației la Uniunea Europeană la 1 iulie 2013, este necesar să se permită importatorilor din Croația să participe la aceste contingente de import. Prin urmare, este necesar să se prevadă derogări de la Regulamentele (CE) nr. 412/2008 și (CE) nr. 431/2008 în ceea ce privește termenele de depunere a cererilor. Cu toate acestea, aceste derogări nu ar trebui să aibă un impact negativ nici asupra operatorilor din statele membre, nici asupra eficienței gestionării respectivelor contingente.
(4)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de gestionare a organizării comune a piețelor agricole,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 412/2008
Prin derogare de la articolul 6 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 412/2008 al Comisiei, cererile de drepturi de import pentru subperioada cuprinsă între 1 iulie 2013 și 30 septembrie 2013 se depun între 1 și 5 iulie 2013 și, în orice caz, nu mai târziu de ora 13.00, ora Bruxelles-ului, în data de 5 iulie 2013.
Articolul 2
Regulamentul (CE) nr. 431/2008
(1) Prin derogare de la articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 431/2008, cererile de drepturi de import pentru perioada care începe la 1 iulie 2013 se depun între 24 iunie și 5 iulie 2013 și, în orice caz, nu mai târziu de ora 13.00, ora Bruxelles-ului, în data de 5 iulie 2013.
(2) Prin derogare de la articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 431/2008, pentru contingentul tarifar de import care începe la 1 iulie 2013, statele membre notifică Comisiei cantitățile totale care fac obiectul cererilor de drepturi de import nu mai târziu de ora 13.00, ora Bruxelles-ului, în data de 12 iulie 2013.
Articolul 3
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 mai 2013.


Input:
DÉCISION DU CONSEIL
du 7 novembre 2014
relative à la position à adopter, au nom de l'Union européenne, au sein du Comité mixte de l'EEE, sur une modification du protocole 31 de l'accord EEE concernant la coopération dans des secteurs particuliers en dehors des quatre libertés (programme Copernicus)
(2014/788/UE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 189, paragraphe 2, en liaison avec l'article 218, paragraphe 9,
vu le règlement (CE) no 2894/94 du Conseil du 28 novembre 1994 relatif à certaines modalités d'application de l'accord sur l'Espace économique européen (1), et notamment son article 1er, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
L'accord sur l'Espace économique européen (2) (ci-après dénommé l'«accord EEE») est entré en vigueur le 1er janvier 1994.
(2)
Conformément à l'article 98 de l'accord EEE, le Comité mixte de l'EEE peut décider de modifier, entre autres, le protocole 31 dudit accord.
(3)
Le protocole 31 de l'accord EEE comprend des dispositions et des modalités concernant la coopération dans des secteurs particuliers en dehors des quatre libertés.
(4)
Il y a lieu d'étendre la coopération entre les parties contractantes à l'accord EEE de manière qu'elle couvre le règlement (UE) no 377/2014 (3).
(5)
Il convient que la participation des États de l'AELE aux activités résultant du règlement (UE) no 377/2014 débute le 1er janvier 2014, même si la décision du Comité mixte de l'EEE jointe à la présente décision est adoptée, ou si le respect des obligations constitutionnelles s'attachant éventuellement à ladite décision du Comité mixte de l'EEE est notifié après le 10 juillet 2014.
(6)
Il convient que les entités établies dans les États de l'AELE soient autorisées à participer aux activités débutant avant l'entrée en vigueur de la décision du Comité mixte de l'EEE jointe à la présente décision. Les dépenses exposées pour ces activités, dont la mise en œuvre commence après le 1er janvier 2014, peuvent être considérées comme éligibles dans les mêmes conditions que celles applicables aux dépenses exposées par les entités établies dans les États membres de l'Union, à condition que la décision du Comité mixte de l'EEE entre en vigueur avant la fin de l'action concernée.
(7)
Il convient donc de modifier le protocole 31 de l'accord EEE en conséquence.
(8)
La position de l'Union au sein du Comité mixte de l'EEE devrait dès lors être fondée sur le projet de décision ci-joint,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La position à adopter, au nom de l'Union européenne, au sein du Comité mixte de l'EEE, sur la modification qu'il est proposé d'apporter au protocole 31 de l'accord EEE, concernant la coopération dans des secteurs particuliers en dehors des quatre libertés, est fondée sur le projet de décision du Comité mixte de l'EEE joint à la présente décision.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
Fait à Bruxelles, le 7 novembre 2014.