Input:
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 152/2013 AL COMISIEI
din 19 decembrie 2012
de completare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește standardele tehnice de reglementare privind cerințele de capital pentru contrapărțile centrale
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (2), în special articolul 16 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 648/2012 stabilește, printre alte aspecte, cerințe prudențiale pentru contrapărțile centrale (CPC) pentru a se asigura că acestea sunt sigure și solide și respectă în orice moment cerințele de capital. Având în vedere că, în mare măsură, riscurile care decurg din activitățile de compensare sunt acoperite prin resurse financiare specifice, astfel de cerințe de capital ar trebui să garanteze faptul că o CPC este capitalizată adecvat în orice moment împotriva riscurilor de credit, a riscurilor de contraparte, a riscurilor de piață, a riscurilor operaționale și a riscurilor juridice și comerciale care nu sunt deja acoperite de respectivele resurse financiare specifice, precum și că CPC are capacitatea de a realiza o lichidare sau o restructurare ordonată a operațiunilor sale dacă acest lucru este necesar.
(2)
Tratamentul privind cerințele de capital al instituțiilor de credit și al societăților de investiții ar trebui să fie luat în considerare în mod expres în ceea ce privește standardele tehnice, deoarece contrapărțile centrale sunt expuse, atunci când realizează activități neacoperite, unor riscuri similare celor cu care se confruntă instituțiile de credit și societățile de investiții. Ar trebui luate în considerare și părțile relevante din Principiile pentru infrastructurile pieței financiare emise de Comitetul pentru plăți și decontări și de Organizația Internațională a Reglementatorilor de Valori Mobiliare („principiile CPSS-IOSCO”). Pentru a se asigura că au capacitatea de a organiza o lichidare sau restructurare ordonată a activităților lor, contrapărțile centrale ar trebui să dețină suficiente resurse financiare pentru a susține cheltuielile operaționale pe o perioadă de timp adecvată. Pe parcursul unei astfel de perioade, o CPC ar trebui să poată să instituie orice fel de măsuri pentru a-și reorganiza operațiunile critice, inclusiv de recapitalizare, de înlocuire a conducerii, de revizuire a strategiilor de afaceri, a structurii cheltuielilor sau a tarifelor și comisioanelor, de restructurare a serviciilor pe care le oferă, de lichidare a portofoliului de compensare, de fuzionare cu o altă CPC sau de transfer al activităților sale de compensare către o altă CPC. O CPC trebuie să își continue operațiunile și pe perioada lichidării sau a restructurării. În acest caz, este posibil ca anumite costuri, precum cele de comercializare, să scadă, în timp ce altele, cum ar fi cheltuielile judiciare, pot crește. Prin urmare, utilizarea cheltuielilor de exploatare brute anuale este considerată o estimare adecvată a cheltuielilor efectuate realmente pe perioada lichidării sau a restructurării operațiunilor unei contrapărți centrale. Pentru a lua în considerare diversitatea practicilor contabile de la o CPC la alta, cheltuielile operaționale ar trebui evaluate în conformitate cu standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1606/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 19 iulie 2002 privind aplicarea standardelor internaționale de contabilitate (3) sau în conformitate cu un număr limitat de alte norme aplicabile în domeniu, astfel cum prevede dreptul Uniunii.
(3)
Deoarece capitalul trebuie să fie în orice moment suficient pentru a asigura o lichidare ordonată și o protecție adecvată împotriva riscurilor relevante, astfel cum se prevede la articolul 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, este necesar să se creeze un instrument de avertizare timpurie pentru a permite informarea autorităților competente cu suficient timp înainte asupra situațiilor în care capitalul contrapărții centrale se apropie de cerința de capital, prin introducerea unui prag de notificare stabilit la 110 % din cerința de capital.
(4)
În pofida dificultăților pe care le prezintă cuantificarea expunerii la riscul operațional, Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (4) reprezintă punctul de referință relevant în scopul stabilirii cerinței de capital pentru contrapărțile centrale. În conformitate cu Directiva 2006/48/CE, definiția riscului operațional ar trebui să includă riscul juridic legat de respectarea standardelor tehnice privind cerințele de capital pentru contrapărțile centrale.
(5)
Directiva 2006/48/CE și Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit (5) reprezintă un punct de referință adecvat în scopul stabilirii cerințelor de capital pentru acoperirea riscurilor de piață, de credit și de contraparte care nu sunt acoperite de resurse financiare specifice, deoarece sunt similare celor cu care se confruntă instituțiile de credit sau de societățile de investiții.
(6)
Dacă cerințele de la articolele 52 și 53 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 sunt îndeplinite, o CPC nu trebuie să dețină capital pentru expunerile comerciale și contribuțiile la fondul de default rezultate în temeiul unui acord de interoperabilitate. Cu toate acestea, dacă aceste cerințe nu sunt îndeplinite, legăturile existente între contrapărțile centrale le-ar putea expune la riscuri suplimentare în cazul în care garanțiile furnizate de acestea nu sunt pe deplin protejate și nici izolate în caz de faliment (bankruptcy remote) sau în cazul în care contribuțiile la fondul de default sunt expuse riscului în eventualitatea situației de default a unui membru compensator al contrapărții centrale destinatare. Prin urmare, în astfel de cazuri ar trebui să se aplice cerințe de capital contribuțiilor la fondul de default și expunerilor din tranzacții cu alte contrapărți centrale. Pentru a se evita efectele de contagiune, ar trebui ca, în general, tratamentul acordat contribuțiilor la fondul de default al altor contrapărți centrale să fie mai conservator decât tratamentul acordat expunerilor instituțiilor de credit față de contrapărțile centrale. Resursele proprii al unei contrapărți centrale utilizate pentru a contribui la fondul de default al unei alte contrapărți centrale nu ar trebui să fie luate în considerare în sensul articolului 16 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, deoarece acestea nu sunt investite în conformitate cu politica sa de investiții. De asemenea, aceste resurse nu ar trebui să fie luate în calcul de două ori în scopul calculării expunerilor ponderate la risc care decurg din aceste contribuții.
(7)
Intervalul de timp necesar pentru o lichidare ordonată este strict dependent de serviciile de compensare furnizate de o anumită CPC și de condițiile de piață în care funcționează, în special în cazul în care o altă CPC îi poate prelua serviciile. Prin urmare, numărul de luni necesare pentru lichidare ar trebui să se bazeze pe estimări proprii ale contrapărții centrale, sub rezerva aprobării de către autoritatea competentă. Trebuie introdus un număr minim de șase luni pentru a se asigura un nivel prudent al cerințelor de capital.
(8)
Riscul comercial se referă la riscul pe care și-l asumă o CPC în raport cu eficiența sa și cu eventualele modificări ale condițiilor economice generale care i-ar putea periclita poziția financiară, ca o consecință a scăderii veniturilor sau a creșterii cheltuielilor sale, având ca rezultat o pierdere care trebuie să fie dedusă din capitalul contrapărții centrale. Întrucât nivelul riscului comercial depinde în mare măsură de situația individuală a fiecărei contrapărți centrale și poate fi cauzat de diverși factori, cum ar fi procedurile ineficiente, condițiile de piață defavorabile, reacția ineficace la progresul tehnologic sau executarea deficitară a strategiilor de afaceri, cerința de capital ar trebui să se bazeze pe o estimare proprie a contrapărții centrale, sub rezerva aprobării de către autoritatea competentă. Pentru a se asigura un nivel prudent al cerințelor de capital, trebuie să fie introdus un prag.
(9)
Autoritatea bancară europeană (ABE) a acționat în strânsă cooperare cu Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC) și a consultat Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) înainte de a prezenta proiectele de standarde tehnice pe care se bazează prezentul regulament. Aceasta a organizat, de asemenea, consultări publice deschise cu privire la proiectele de standarde tehnice de reglementare, a analizat eventualele costuri și beneficii aferente și a solicitat avizul Grupului părților interesate din domeniul bancar înființat în conformitate cu articolul 37 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (6).
(10)
Prezentul regulament se bazează pe proiecte de standarde tehnice de reglementare prezentate Comisiei Europene de Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Cerințe de capital
(1) O CPC are un capital, inclusiv rezultatul reportat și rezervele, care în orice moment este cel puțin egal cu suma următoarelor elemente:
(a)
cerințele de capital ale contrapărții centrale pentru lichidarea sau restructurarea activităților sale, calculate în conformitate cu articolul 2;
(b)
cerințele de capital ale contrapărții centrale pentru riscurile operaționale sau juridice, calculate în conformitate cu articolul 3;
(c)
cerințele de capital ale contrapărții centrale pentru riscurile de credit, de contraparte sau de piață, calculate în conformitate cu articolul 4;
(d)
cerințele de capital ale contrapărții centrale pentru riscul comercial, calculate în conformitate cu articolul 5.
(2) O CPC dispune de proceduri pentru identificarea tuturor surselor de risc care i-ar putea afecta funcțiile în curs de desfășurare și are în vedere probabilitatea producerii de efecte adverse potențiale asupra veniturilor sau cheltuielilor sale sau asupra nivelului capitalului său.
(3) Dacă valoarea capitalului deținut de o CPC în conformitate cu alineatul (1) este mai mică de 110 % din cerințele de capital sau mai mică de 110 % din suma de 7,5 milioane EUR („pragul de notificare”), CPC notifică imediat autoritatea competentă și o informează apoi cel puțin săptămânal, până în momentul în care capitalul deținut de CPC revine la un nivel superior pragului de notificare.
(4) Notificarea în cauză se face în scris și cuprinde următoarele elemente:
(a)
motivele pentru care capitalul contrapărții centrale a scăzut sub pragul de notificare și o descriere a perspectivei pe termen scurt în ceea ce privește situația financiară a contrapărții centrale;
(b)
o descriere cuprinzătoare a măsurilor pe care CPC intenționează să le adopte pentru a asigura conformitatea permanentă cu cerințele de capital.
Articolul 2
Cerințe de capital pentru lichidare sau restructurare
(1) O CPC își împarte la douăsprezece cheltuielile de exploatare brute anuale pentru a determina cheltuielile operaționale brute lunare și înmulțește numărul obținut cu intervalul de timp necesar pentru lichidarea sau restructurarea activităților sale, stabilit în conformitate cu alineatul (2). În urma acestui calcul rezultă capitalul necesar pentru a asigura lichidarea sau restructurarea ordonată a activităților contrapărții centrale.
(2) Pentru a determina intervalul de timp necesar pentru lichidarea sau restructurarea activităților sale, menționat la alineatul (1), o CPC supune autorității competente spre aprobare, în conformitate cu competențele autorității competente respective în temeiul titlului III din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, propria sa estimare a intervalului de timp adecvat pentru lichidarea sau restructurarea activităților sale. Intervalul de timp estimat trebuie să fie suficient pentru a asigura, chiar și în condiții de criză a pieței, lichidarea sau restructurarea ordonată a activităților sale, reorganizarea operațiunilor sale, lichidarea portofoliului său de compensare sau transferarea activităților sale de compensare către o altă CPC. Estimarea ia în considerare lichiditatea, dimensiunea, structura scadențelor și obstacolele transfrontaliere potențiale ale pozițiilor contrapărții centrale și tipul de produse compensate. Intervalul de timp necesar pentru lichidarea sau restructurarea activităților utilizat la calcularea cerinței de capital este de minimum șase luni.
(3) O CPC își actualizează estimarea intervalului de timp adecvat pentru lichidarea sau restructurarea activităților sale ori de câte ori se produce o schimbare semnificativă a ipotezelor care stau la baza estimării și transmite această estimare actualizată autorității competente spre aprobare.
(4) În sensul prezentului articol cheltuielile operaționale sunt interpretate în conformitate cu standardele internaționale de raportare financiară (IFRS) adoptate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1606/2002, sau în conformitate cu Directivele 78/660/CEE (7), 83/349/CEE (8) și 86/635/CEE (9) ale Consiliului, sau în conformitate cu principiile de contabilitate general acceptate ale unei țări terțe considerate echivalente cu IFRS în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 al Comisiei (10), sau cu standardele de contabilitate ale unei țări terțe a căror utilizare este permisă în conformitate cu articolul 4 din regulamentul respectiv, după caz. Contrapărțile centrale utilizează cele mai recente informații auditate din situația lor financiară anuală.
Articolul 3
Cerințele de capital pentru riscul operațional și riscul juridic
(1) O CPC își calculează cerințele de capital pentru riscul operațional - inclusiv juridic - menționate la articolul 1, folosind fie abordarea de bază, fie abordările de evaluare avansată, astfel cum se prevede în Directiva 2006/48/CE, sub rezerva restricțiilor prevăzute la alineatele (2)-(7).
(2) O CPC poate utiliza abordarea de bază în vederea calculării cerințelor sale de capital pentru acoperirea riscului operațional în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 103 din Directiva 2006/48/CE.
(3) O CPC dispune de un sistem bine documentat de evaluare și administrare a riscului operațional, cu responsabilități clar stabilite. Aceasta își identifică expunerile la riscul operațional și urmărește datele relevante privind riscul operațional, inclusiv datele privind pierderile substanțiale. Acest sistem face obiectul reexaminării periodice efectuate de o parte independentă, care posedă cunoștințele necesare pentru a efectua astfel de reexaminări.
(4) Sistemul de evaluare a riscului operațional al unei CPC este strâns integrat în procesele de gestionare a riscurilor ale contrapărții centrale. Rezultatele evaluării riscului operațional constituie o parte integrantă a procesului de monitorizare și control al profilului de risc operațional al contrapărții centrale.
(5) O CPC implementează un sistem de raportare către conducerea superioară, care asigură furnizarea de rapoarte privind riscul operațional funcțiilor relevante din cadrul instituțiilor. O CPC dispune de proceduri pentru adoptarea de măsuri adecvate pe baza informațiilor incluse în rapoartele către conducere.
(6) De asemenea, o CPC poate solicita permisiunea autorității sale competente pentru a utiliza abordările de evaluare avansată. Autoritatea competentă îi poate acorda contrapărții centrale permisiunea de a utiliza abordările de evaluare avansată pe baza propriilor sisteme de evaluare a riscului operațional în conformitate cu articolul 105 din Directiva 2006/48/CE.
(7) Contrapărțile centrale care utilizează abordările avansate de evaluare, astfel cum se prevede la alineatul (6) pentru calcularea cerințelor de capital pentru acoperirea riscului operațional, dețin capital care este în orice moment mai mare sau egal cu 80 % din cerința de capital calculată utilizând abordarea de bază, în conformitate cu alineatul (2).
Articolul 4
Cerințele de capital pentru riscul de credit, riscul de contraparte și riscul de piață care nu sunt deja acoperite prin resurse financiare specifice menționate la articolele 41-44 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012
(1) O CPC își calculează cerințele de capital menționate la articolul 1 însumând 8 % din valorile expunerilor ponderate în funcție de riscul de credit și riscul de credit al contrapărții, cu cerințele de capital pentru riscul de piață, calculate în conformitate cu Directivele 2006/48/CE și 2006/49/CE, sub rezerva restricțiilor prevăzute la alineatele (2)-(5).
(2) Pentru calcularea cerințelor de capital pentru riscul de piață care nu este deja acoperit de resurse financiare specifice, astfel cum se menționează la articolele 41-44 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, o CPC utilizează metodele prevăzute în anexele I-IV la Directiva 2006/49/CE.
(3) Pentru calcularea valorilor expunerilor ponderate la risc pentru riscul de credit care nu este deja acoperit de resurse financiare specifice, astfel cum se menționează la articolele 41-44 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, o CPC aplică abordarea standardizată pentru calculul riscului de credit prevăzută la articolele 78-83 din Directiva 2006/48/CE.
(4) Pentru calcularea valorilor expunerilor ponderate la risc pentru riscul de credit al contrapărții care nu este deja acoperit de resurse financiare specifice, astfel cum se menționează la articolele 41-44 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, o CPC utilizează metoda marcării la piață prevăzută în partea 3 din anexa III la Directiva 2006/48/CE și metoda generală bazată pe garanții financiare (Financial Collateral Comprehensive Method) aplicând ajustările de volatilitate bazate pe parametri prudențiali prevăzute în partea 3 din anexa VIII la Directiva 2006/48/CE.
(5) În cazul în care toate condițiile menționate la articolele 52 și 53 din Regulamentul (UE) nr. 648/2012 nu sunt îndeplinite și în cazul în care o CPC nu își folosește propriile resurse, CPC aplică o pondere de risc de 1 250 % expunerii sale care decurge din contribuțiile la fondul de default al unei alte contrapărți centrale și o pondere de risc de 2 % expunerilor sale legate de tranzacțiile cu o altă CPC.
Articolul 5
Cerințe de capital pentru riscul comercial
(1) CPC înaintează autorității competente spre aprobare, conform competențelor autorității competente în temeiul titlului III din Regulamentul (UE) nr. 648/2012, propriile sale estimări cu privire la capitalul necesar pentru a acoperi pierderile care rezultă din riscul comercial, realizate pe baza unor scenarii negative previzibile în mod rezonabil, relevante pentru modelul său de afaceri.
(2) Cerința de capital pentru riscul comercial este egală cu estimarea aprobată și are o valoare de minimum 25 % din cheltuielile operaționale brute anuale. În scopul prezentului articol, cheltuielile operaționale brute sunt interpretate în sensul de la articolul 2 alineatul (4).
Articolul 6
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2012.


Input:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2013/29/EL,
12. juuni 2013,
pürotehniliste toodete turul kättesaadavaks tegemist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (uuesti sõnastatud)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta direktiivi 2007/23/EÜ (pürotehniliste toodete turule laskmise kohta) (3) on oluliselt muudetud (4). Kuna kõnealusesse direktiivi on vaja teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määrusega (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise ja turujärelevalve nõuded seoses toodete turustamisega) (5) on kehtestatud vastavushindamisasutuste akrediteerimise kord, kolmandatest riikidest pärit toodete turujärelevalve ja kontrollimise raamistik ning CE-vastavusmärgise üldpõhimõtted.
(3)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta otsuses nr 768/2008/EÜ (toodete turustamise ühise raamistiku kohta) (6) on sätestatud ühised põhimõtted ja erisätted, mis on ette nähtud kohaldamiseks kõigi valdkondlike õigusaktide suhtes, et tagada nimetatud õigusaktide läbivaatamiseks või uuestisõnastamiseks ühtne alus. Direktiivi 2007/23/EÜ tuleks kohandada seda otsust silmas pidades.
(4)
Liikmesriikides kehtivad erinevad õigus- ja haldusnormid pürotehniliste toodete turul kättesaadavaks tegemise kohta, eriti ohutuse ning toimimise näitajate osas.
(5)
Kuna liikmesriikide õigus- ja haldusnormid võivad liidus tekitada kaubandustõkkeid, on vaja need ühtlustada, et tagada pürotehniliste toodete vaba liikumine siseturul, samuti inimeste tervise kaitse ning ohutuse, sealhulgas tarbijate ning professionaalsete lõppkasutajate kaitse kõrge tase. Selline kaitse kõrge tase peaks hõlmama kinnipidamist pürotehniliste toodete kasutajate vanusepiirangutest.
(6)
Nõukogu 5. aprilli 1993. aasta direktiivi 93/15/EMÜ (tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalide turuletoomist ja järelevalvet käsitlevate sätete ühtlustamise kohta) (7) reguleerimisalasse ei kuulu pürotehnilised tooted.
(7)
Ohutut ladustamist on käsitletud nõukogu 9. detsembri 1996. aasta direktiivis 96/82/EÜ (ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta) (8), kus on kehtestatud ohutusnõuded rajatistele, kus hoitakse lõhkeaineid, sealhulgas pürotehnilisi aineid.
(8)
Transpordi ohutuse osas on pürotehniliste toodete transpordi eeskirjad sätestatud rahvusvahelistes konventsioonides ja lepingutes, sealhulgas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni soovitustes ohtlike kaupade transpordi kohta. Nimetatud aspektid ei peaks seega kuuluma käesoleva direktiivi reguleerimisalasse.
(9)
Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada kõigi tarneviiside, sealhulgas kaugmüügi suhtes.
(10)
Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada nende pürotehniliste toodete suhtes, mille suhtes kohaldatakse nõukogu 20. detsembri 1996. aasta direktiivi 96/98/EÜ laevavarustuse kohta (9) ja selles osutatud asjakohaseid rahvusvahelisi konventsioone. Seda ei peaks kohaldama ka selliste mänguasjade jaoks ettenähtud löökkapslite suhtes, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiivi 2009/48/EÜ (mänguasjade ohutuse kohta) (10) reguleerimisalasse.
(11)
Tootja poolt oma tarbeks toodetud ilutulestikud, mille liikmesriik, kus tootja on asub, on ainult selle liikmesriigi territooriumil kasutamiseks heaks kiidetud, ja mis jäävad selle liikmesriigi territooriumile, ei tuleks käsitada turule lastutena ja seetõttu ei tohiks olla nende puhul vajalik käesoleva direktiivi järgimine.
(12)
Liikmesriikidel ei tohiks olla võimalik keelata, piirata või takistada pürotehniliste toodete vaba liikumist juhul, kui käesolevas direktiivis sätestatud nõuded on täidetud. Käesoleva direktiivi kohaldamine ei tohiks piirata riigisiseseid õigusakte, mis käsitlevad tootjate, levitajate ja importijate litsentsimist liikmesriikide poolt.
(13)
Pürotehniliste toodete hulka peaksid kuuluma ilutulestikud, teatri pürotehnilised tooted ja muud tehniliseks otstarbeks mõeldud pürotehnilised tooted, näiteks turvapatjade või turvavööde eelkinnitite gaasigeneraatorid.
(14)
Nõuetekohaselt kõrgetasemelise kaitse tagamiseks peaksid pürotehnilised tooted olema liigitatud ohutaseme järgi seoses nende kasutusliigi, otstarbe ja müratasemega.
(15)
Seoses pürotehniliste toodete kasutamisest tuleneva ohuga on asjakohane kehtestada nende isikutele kättesaadavaks tegemise puhul vanusepiirangud ning tagada nende ohutuks kasutamiseks piisava ja asjakohase teabe kandmine märgistele, et kaitsta inimeste tervist ja ohutust ning keskkonda. Teatavaid pürotehnilisi tooteid tuleks kättesaadavaks teha üksnes vajalikke teadmisi, oskusi ja kogemusi omavatele isikutele. Sõidukite pürotehniliste toodete osas tuleks märgistamise nõuetes võtma arvesse praeguseid tavasid ja asjaolu, et neid tooteid tarnitakse üksnes professionaalsetele kasutajatele.
(16)
Pürotehniliste toodete ning eriti ilutulestike kasutamise tavad ja traditsioonid on asjaomastes liikmesriikides väga erinevad. Seepärast tuleb muu hulgas elanikkonna turvalisuse ning tervise ja ohutuse huvides lubada liikmesriikidel võtta riigisiseseid meetmeid teatavat liiki pürotehniliste toodete kasutamise või elanikkonnale müümise piiramiseks.
(17)
Ettevõtjad peaksid vastutama selle eest, et pürotehnilised tooted vastavad käesoleva direktiivi nõuetele kooskõlas oma rolliga turustusahelas, et tagada avalike huvide, nagu tervise ja ohutuse, ning tarbijate kaitse kõrge tase ning õiglane konkurents liidu turul.
(18)
Kõik tarne- ja turustamisahelas osalevad ettevõtjad peaksid võtma asjaomaseid meetmeid tagamaks, et nad teeksid turul kättesaadavaks ainult käesoleva direktiiviga vastavuses olevaid pürotehnilisi tooteid. On vaja sätestada selge ja proportsionaalne kohustuste jagunemine, mis vastab iga ettevõtja rollile tarne- ja turustusahelas.
(19)
Et hõlbustada teabevahetust ettevõtjate, turujärelevalveasutuste ja tarbijate vahel, peaksid liikmesriigid ergutama ettevõtjaid lisama postiaadressile veebiaadressi.
(20)
Toote kavandamise ja tootmisprotsessiga detailselt kursis olev tootja on kõige sobivamaks vastavushindamismenetluse korraldajaks. Seega peaks vastavushindamine jääma ainult tootja kohustuseks.
(21)
Tuleb tagada, et kolmandatest riikidest liidu turule sisenevad pürotehnilised tooted oleksid vastavuses kõigi käesoleva direktiivi nõuetega ja eelkõige, et tootjad oleksid pürotehniliste toodete suhtes rakendanud nõuetekohaseid vastavushindamismenetlusi. Seepärast tuleks sätestada, et importijad tagavad nende poolt turule lastavate pürotehniliste toodete vastavuse käesoleva direktiivi nõuetele ning et nad ei lase turule pürotehnilisi tooteid, mis kõnealustele nõuetele ei vasta või mis on ohtlikud. Samuti tuleks sätestada, et importijad peavad tagama, et on läbitud vastavushindamismenetlused ja et pürotehniliste toodete märgistus ning tootja koostatud dokumentatsioon on pädevatele riiklikele asutustele kontrollimiseks kättesaadavad.
(22)
Levitaja teeb pürotehnilise toote turul kättesaadavaks pärast seda, kui tootja või importija on selle turule lasknud, ja tegutseb hoolikalt tagamaks, et toote käitlemine tema poolt ei mõjuta negatiivselt pürotehnilise toote nõuetelevastavust.
(23)
Kui ettevõtja laseb pürotehnilise toote turule oma nime või kaubamärgi all või muudab toodet selliselt, et see võiks mõjutada pürotehnilise toote vastavust käesoleva direktiivi nõuetele, tuleks teda pidada tootjaks ja talle peaks laienema tootja kohustused.
(24)
Turuga lähedalt seotuna peaksid levitajad ja importijad olema kaasatud pädevate riiklike asutuste tegevusse turujärelevalve alal ning valmis aktiivselt osalema, andes kõnealustele asutustele asjaomase pürotehnilise tootega seotud kogu vajaliku teabe.
(25)
Käesoleva direktiivi kohaselt teiste ettevõtjate tuvastamiseks nõutava teabe säilitamisel ei tohiks ettevõtjatelt nõuda selliste ettevõtjatega seotud teabe ajakohastamist, kes on neile pürotehnilise toote tarninud või kellele nemad on pürotehnilise toote tarninud.
(26)
On asjakohane kehtestada pürotehnilistele toodetele olulised ohutusnõuded, et kaitsta tarbijaid ja hoida ära õnnetusjuhtumeid.
(27)
Mõned pürotehnilised tooted, eelkõige sõidukitele mõeldud pürotehnilised tooted, nagu turvapatjade gaasigeneraatorid, sisaldavad väikestes kogustes kaubanduslikke lõhkematerjalikomponente ja sõjalisi lõhkeaineid. Pärast direktiivi 2007/23/EÜ vastuvõtmist ilmnes, et neid aineid pole lisanditena võimalik asendada eranditult põlevates koostistes, milles neid kasutatakse vabaneva energiahulga suurendamiseks. Seepärast tuleks muuta olulist ohutusnõuet, mis piirab kaubanduslike lõhkematerjalikomponentide ja sõjaliste lõhkeainete kasutamist.
(28)
Selleks et lihtsustada käesolevas direktiivis sätestatud olulistele ohutusnõuetele vastavuse hindamist, töötatakse välja selliste pürotehniliste toodete kavandamise, tootmise ja katsetamise harmoneeritud standardid. On vajalik sätestada eeldus, et nõuetele vastavaks saab lugeda pürotehnilised tooted, mis vastavad ühtlustatud standarditele, mis on vastu võetud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1025/2012, mis käsitleb Euroopa standardimist ning millega muudetakse nõukogu direktiive 89/686/EMÜ ja 93/15/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/9/EÜ, 94/25/EÜ, 95/16/EÜ, 97/23/EÜ, 98/34/EÜ, 2004/22/EÜ, 2007/23/EÜ, 2009/23/EÜ ja 2009/105/EÜ (11), eesmärgiga üksikasjalikult kirjeldada kõnealuste nõuete tehnilisi spetsifikatsioone.
(29)
Määruses (EL) nr 1025/2012 on sätestatud menetlus vastuväidete esitamiseks harmoneeritud standarditele, kui need standardid ei rahulda täielikult käesoleva direktiivi nõudeid.
(30)
Selleks et ettevõtjad saaksid tõendada ja pädevad asutused tagada turul kättesaadavaks tehtavate toodete vastavust olulistele ohutusnõuetele, on vajalik sätestada nõuetele vastavuse hindamise menetlused. Otsuses nr 768/2008/EÜ on sätestatud vastavushindamismenetluse moodulid, mis näevad ette erineva rangusastmega menetlusi, vastavalt riski tasemele ja nõutud ohutustasemele. Valdkondade vahelise ühtsuse ja erakorraliste lahenduste vältimise eesmärgil tuleks vastavushindamismenetluse valik teha kõnealuste moodulite hulgast.
(31)
Tootjad peavad koostama ELi vastavusdeklaratsiooni, andes käesoleva direktiivi kohast teavet pürotehnilise toote vastavuse kohta käesoleva direktiivi nõuetele ja muudele liidu asjakohastele ühtlustavatele õigusaktidele.
(32)
Et tagada turujärelevalve eesmärgil tulemuslik juurdepääs teabele, peaks kõigi kohaldatavate liidu õigusaktide kindlakstegemiseks vajalik teave olema kättesaadav ühes ühises ELi vastavusdeklaratsioonis. Ettevõtjate halduskoormuse vähendamiseks võib üks ühine ELi vastavusdeklaratsioon olla asjakohastest individuaalsetest vastavusdeklaratsioonidest koostatud toimik.
(33)
CE-vastavusmärgis ehk toote vastavuse näitaja on nähtavaks tagajärjeks kogu menetlusele, mis hõlmab vastavushindamist selle laiemas tähenduses. CE-vastavusmärgist käsitlevad üldpõhimõtted on sätestatud määruses (EÜ) nr 765/2008. Käesolev direktiiv peaks sätestama eeskirjad CE-vastavusmärgise tootele kinnitamise kohta.
(34)
Käesolevas direktiivis sätestatud vastavushindamismenetluste puhul on vajalik liikmesriikide poolt komisjonile teavitatud vastavushindamisasutuste sekkumine.
(35)
Kogemus on näidanud, et direktiivis 2007/23/EÜ sätestatud kriteeriumid, mida vastavushindamisasutused peavad täitma, et neist saaks komisjoni teavitada, ei ole piisavad teavitatud asutuste ühtlaselt kõrgetasemeliseks toimimiseks kogu liidus. Siiski on oluline, et kõik teavitatud asutused täidaksid oma funktsioone samal tasemel ja õiglase konkurentsi tingimustes. Selleks on vaja kehtestada kohustuslikud nõuded vastavushindamisasutustele, kes soovivad saada teavitatud, et osutada vastavushindamisteenuseid.
(36)
Vastavushindamise kvaliteedi ühtlase taseme tagamiseks tuleb kehtestada nõuded, mida peavad täitma teavitavad asutused ja muud teavitatud asutuste hindamisse, nendest teavitamisse ja järelevalvesse kaasatud asutused.
(37)
Käesolevas direktiivis sätestatud süsteemi tuleb täiendada akrediteerimise süsteemiga, mis on ette nähtud määrusega (EÜ) nr 765/2008. Kuna akrediteerimine on vastavushindamisasutuse pädevuse kontrollimise põhiline vahend, tuleks seda kasutada ka teavitamismenetluses.
(38)
Määrusega (EÜ) nr 765/2008 ette nähtud läbipaistev akrediteerimine, mis tagab vastavustunnistuste usaldusväärsuse vajaliku taseme, peaks kujunema kogu liidu riiklike asutuste jaoks eelistatuimaks vahendiks, millega tõendada vastavushindamisasutuste tehnilist pädevust. Riiklikud asutused võivad siiski olla seisukohal, et neil on olemas asjakohased vahendid, et kõnealune hindamine ise läbi viia. Tagamaks teiste riiklike asutuste läbi viidud hindamiste piisav usaldusväärsus, tuleks neil sellisel juhul esitada komisjonile ja teistele liikmesriikidele dokumentaalsed tõendid selle kohta, et hinnatud vastavushindamisasutused täidavad asjakohaste õigusaktidega kehtestatud nõudeid.
(39)
Vastavushindamisasutused kasutavad tihti vastavushindamise mõne toimingu täitmiseks alltöövõtjaid või tütarettevõtjaid. Liidu turule lastavate pürotehniliste toodete nõutava kaitsetaseme tagamiseks on oluline, et vastavushindamisse kaasatud alltöövõtjad ja tütarettevõtjad täidaksid seoses vastavushindamise ülesannetega samu nõudeid kui teavitatud asutused. Seega on oluline, et teavitatavate asutuste pädevuse ja tegevuse hindamine ning juba teavitatud asutuste järelevalve hõlmaks ka alltöövõtjate ja tütarettevõtjate tegevust.
(40)
Teavitamismenetluse tõhusust ja läbipaistvust tuleb suurendada ning eelkõige kohandada seda uue tehnoloogiaga, et luua elektroonilise teavitamise võimalus.
(41)
Kuna teavitatud asutused võivad pakkuda oma teenuseid kogu liidus, peaksid teised liikmesriigid ja komisjon saama võimaluse esitada teavitatud asutuste kohta vastuväiteid. Seega on oluline ette näha ajavahemik, mille jooksul saaks selgitada kõik võimalikud vastavushindamisasutuste pädevust puudutavad kahtlused või probleemid, enne kui nad alustavad tegevust teavitatud asutustena.
(42)
Konkurentsivõime suurendamise eesmärgil on ülioluline, et teavitatud asutused kohaldaksid vastavushindamismenetlusi ilma ettevõtjaid liigselt koormamata. Samal põhjusel ja ettevõtjate võrdse kohtlemise tagamiseks tuleb tagada vastavushindamismenetluste tehnilise rakendamise järjekindlus. Seda on võimalik kõige paremini saavutada teavitatud asutuste vahelise asjakohase koordineerimise ja koostöö kaudu.
(43)
Liikmesriigid peaksid võtma kõik asjakohased meetmed tagamaks, et pürotehnilisi tooteid oleks võimalik turule lasta üksnes siis, kui need nõuetekohase säilitamise ning eesmärgipärase kasutamise korral või põhjendatult eeldatavate kasutustingimuste kohaselt ei ohusta inimeste tervist ega ohutust. Pürotehnilisi tooteid tuleks käsitada käesolevas direktiivis sätestatud olulistele ohutusnõuetele mittevastavatena ainult põhjendatult eeldatavate kasutustingimuste kohaselt, see tähendab siis, kui selline kasutus tuleneb inimeste seaduskuulekast ja kergesti prognoositavast käitumisest.
(44)
Õiguskindluse tagamiseks on vajalik selgitada, et määrusega (EÜ) nr 765/2008 sätestatud eeskirju liidu turu järelevalve ja liidu turule sisenevate toodete kontrolli kohta kohaldatakse ka pürotehniliste toodete suhtes. Käesolev direktiiv ei peaks takistama liikmesriikidel valida, millised pädevad asutused kõnealuseid ülesandeid täitma hakkavad.
(45)
Teavitatud asutused peaksid käsitama sarnase väliskujunduse, otstarbe või toimega pürotehnilisi tooteid tooteperedena.
(46)
Selleks et võimaldada pürotehnilise toote vastavuse vaidlustamist, on vajalik kaitsemeetmete menetlus. Läbipaistvuse suurendamise ja menetlusaja lühendamise huvides on vajalik parandada olemasolevat kaitsemeetmete menetlust, et muuta see veel tõhusamaks ja liikmesriikides olemasolevale oskusteabele toetuvaks.
(47)
Olemasolevat süsteemi tuleks täiendada menetlusega, mis võimaldaks huvitatud osapooltel olla kursis meetmetega, mida kavatsetakse võtta seoses inimeste tervisele või ohutusele või muudele avaliku huvi aspektidele ohtu kujutavate pürotehniliste toodetega. See peaks võimaldama ka turujärelevalveasutustel koostöös asjaomaste ettevõtjatega selliste pürotehniliste toodete suhtes algstaadiumis meetmeid võtta.
(48)
Kui liikmesriigid ja komisjon nõustuvad liikmesriigi võetud meetme põhjendustega, siis ei peaks komisjon rohkem sekkuma, välja arvatud juhul, kui mittevastavus on põhjendatav puudustega ühtlustatud standardis.
(49)
Tootjate ja importijate huvides on tarnida ohutuid pürotehnilisi tooteid, et vältida vastutusega kaasnevaid kulusid seoses kahjuga, mida puudusega tooted inimestele ja eraomandile tekitavad. Selles osas täiendab käesolevat direktiivi nõukogu 25. juuli 1985. aasta direktiiv 85/374/EMÜ liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta, (12) kuna direktiiviga 85/374/EMÜ on kehtestatud tootjatele ja importijatele range vastutussüsteem ning tagatud tarbijatele asjakohasel tasemel kaitse. Lisaks on direktiiviga 85/374/EMÜ ette nähtud, et teavitatud asutused peavad alase tegevuse osas olema piisavalt kindlustatud, välja arvatud juhul, kui sellist vastutust kannab riik vastavalt riigisisestele õigusaktidele või kui katsete eest vastutab otseselt liikmesriik ise.
(50)
Selleks et tagada käesoleva direktiivi rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (13).
(51)
Nõuandemenetlust tuleks kasutada rakendusaktide vastuvõtmiseks, millega kohustatakse teavitavat liikmesriiki võtma vajalikud parandusmeetmed teavitatud asutuste suhtes ning mis ei vasta enam teavituse aluseks olnud nõuetele.
(52)
Kontrollimenetlust tuleks kasutada rakendusaktide vastuvõtmiseks, millega määratakse kindlaks pürotehniliste toodete tuvastamise ühtne numeratsioonisüsteem ning toimimiskorraldus registreerimisnumbreid kandvate pürotehniliste toodete registreerimiseks, pürotehniliste toodetega seotud õnnetusi käsitlevate andmete korrapäraseks kogumiseks ja ajakohastamiseks.
(53)
Kontrollimenetlust tuleks samuti kasutada rakendusaktide vastuvõtmisel seoses nõuetele vastavate pürotehniliste toodetega, mis kujutavad endast ohtu inimeste tervisele ja ohutusele või muudele avaliku huvi aspektidele.
(54)
Komisjon peaks vastu võtma viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui see on tungiva kiireloomulisuse tõttu vajalik nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, mis on seotud inimeste tervisele või ohutusele ohtu kujutavate, nõuetele vastavate pürotehniliste toodetega.
(55)
Kooskõlas väljakujunenud tavadega võib käesoleva direktiiviga asutatud komitee olla kasulik käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud küsimuste uurimisel, mida võivad kodukorra kohaselt tõstatada komitee eesistuja või liikmesriigi esindaja.
(56)
Komisjon peaks sedastama rakendusaktidega, kas liikmesriikide poolt nõuetele mittevastavate pürotehniliste toodete suhtes võetud meetmed on õigustatud või mitte, võttes arvesse nende eripära ja jättes kohaldamata määruse (EL) nr 182/2011.
(57)
Liikmesriigid peaksid sätestama eeskirjad kooskõlas käesoleva direktiiviga vastu võetud riigisiseste õigusnormide rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta ning tagama nende eeskirjade jõustamise. Sätestatavad karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(58)
Tootjatele ja importijatele tuleb anda aega kasutada õigusi, mis kehtisid enne käesolevat direktiivi riiklikku õigusse üle võtvate riigisiseste meetmete kohaldamise kuupäeva, näiteks õigus müüa oma toodetud toodete varusid. Seepärast on vaja sätestada mõistlik üleminekukord, mis võimaldaks, ilma et tuleks järgida täiendavaid nõudeid toodetele, teha enne käesoleva direktiivi ülevõtmiseks võetavate siseriiklike meetmete kohaldamise kuupäeva turul kättesaadavaks pürotehnilisi tooteid, mis on juba turule lastud kooskõlas direktiiviga 2007/23/EÜ. Levitajatel peaks seega olema võimalik tarnida turule lastud pürotehnilisi tooteid, täpsemalt varusid, mis on juba turustusahelas, enne käesoleva direktiivi siseriiklike ülevõtmismeetmete kohaldamise kuupäeva.
(59)
Sõidukitele mõeldud pürotehnilised tooted on töötatud välja sõiduki olelusringi silmas pidades ja vajavad seega spetsiaalset üleminekukorda. Pürotehniline toode peab vastama selle esmakordse turul kättesaadavaks tegemise ajal kohaldatava õiguse nõuetele selle sõiduki tööea jooksul, millesse toode on paigaldatud.
(60)
Teatavate pürotehniliste toodete pideva kasutuse tagamiseks eelkõige autotööstuses tuleb I lisa punkti 4 kohaldada alates 4. juulist 2013.
(61)
Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt tagada, et turul olevad pürotehnilised tooted täidavad nõudeid, mis tagavad tervise ja ohutuse ja muude avalike huvide kõrgetasemelise kaitse ning samas ka siseturu toimimise, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning selle ulatuse ja mõju tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(62)
Käesoleva direktiivi riigisisesesse õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes varasema direktiiviga oluliselt muudetud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb direktiivist 2007/23/EÜ.
(63)
Käesoleva direktiivi kohaldamine ei tohi mõjutada liikmesriikide kohustust võtta ettenähtud aja jooksul riiklikku õigusse üle ja kohaldada IV lisa B osas esitatud direktiivi ettenähtud kuupäevadel,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
1. PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Reguleerimisese
1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse eeskirjad, mille eesmärk on saavutada pürotehniliste toodete vaba liikumine siseturul, tagades inimeste tervise ja avaliku julgeoleku kõrgetasemelise kaitse, samuti tarbijate kaitse ja ohutuse, ning võttes arvesse asjakohaseid keskkonnakaitsega seotud aspekte.
2. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse olulised ohutusnõuded, millele pürotehnilised tooted peavad turul kättesaadavaks tegemisel vastama. Need nõuded on esitatud I lisas.
Artikkel 2
Reguleerimisala
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse pürotehniliste toodete suhtes.
2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste toodete suhtes:
a)
pürotehnilised tooted, mis on riigisiseste õigusaktide kohaselt ettenähtud mittekaubanduslikuks kasutamiseks relvajõudude, politsei või päästeteenistuse poolt;
b)
direktiivi 96/98/EÜ reguleerimisalasse kuuluvad tooted;
c)
lennundustööstuses kasutamiseks ettenähtud pürotehnilised tooted;
d)
mänguasjade jaoks ettenähtud löökkapslid, mis kuuluvad direktiivi 2009/48/EÜ reguleerimisalasse;
e)
direktiivi 93/15/EMÜ reguleerimisalasse kuuluvad lõhkeained;
f)
laskemoon;
g)
tootja poolt oma tarbeks toodetud ilutulestikud, mille liikmesriik, kus tootja on asub, on ainult selle liikmesriigi territooriumil kasutamiseks heaks kiitnud, ja mis jäävad selle liikmesriigi territooriumile.
Artikkel 3
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
1) „pürotehniline toode”- toode, mis sisaldab lõhkeainet või lõhkeainete segu, mis on mõeldud kuumuse, valguse, heli, gaasi või suitsu või nende nähtuste kombinatsiooni tekitamiseks iseeneslikult kulgeva eksotermilise keemilise reaktsiooni abil;
2) „ilutulestik”- meelelahutusliku otstarbega pürotehniline toode;
3) „teatri pürotehnilised tooted”- pürotehnika, mis on ettenähtud kasutamiseks sise- või välislaval, sealhulgas filmi- ja teletoodangus või muul sarnasel eesmärgil;
4) „sõidukitele mõeldud pürotehnilised tooted”- sõidukite ohutusseadmete osad, mis sisaldavad pürotehnilisi aineid ja mida kasutatakse nende seadmete või muude seadmete aktiveerimiseks;
5) „laskemoon”- kaasaskantavates tulirelvades, muudes tulirelvades ja suurtükiväerelvades kasutatavate lendkehad, paiskelaengud ja paukpadrunid;
6) „erialaste teadmistega isik”- isik, keda liikmesriik on volitanud oma territooriumil käsitsema ja/või kasutama F4-kategooria ilutulestikku, T2-kategooria teatri pürotehnilisi tooteid ja/või P2-kategooria muid pürotehnilisi tooteid;
7) „turul kättesaadavaks tegemine”- pürotehnilise toote tasu eest või tasuta tarnimine liidu turule kaubandustegevuse käigus kas turustamiseks, tarbimiseks või kasutamiseks;
8) „turule laskmine”- pürotehnilise toote liidu turul esmakordselt kättesaadavaks tegemine;
9) „tootja”- füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab pürotehnilist toodet või laseb sellist toodet kavandada või valmistada ning turustab seda pürotehnilist toodet oma nime või kaubamärgi all;
10) „importija”- liidus asuv juriidiline või füüsiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit pürotehnilise toote;
11) „levitaja”- füüsiline või juriidiline isik tarneahelas, välja arvatud tootja või importija, kes teeb pürotehnilise toote turul kättesaadavaks;
12) „ettevõtja”- tootja, importija ja levitaja;
13) „tehniline spetsifikatsioon”- dokument, millega nähakse ette tootele, protsessile või teenusele esitatavad tehnilised nõuded;
14) „harmoneeritud standard”- harmoneeritud standard määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 punkti 1 alapunktis c määratletud tähenduses;
15) „akrediteerimine”- akrediteerimine määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punktis 10 määratletud tähenduses;
16) „riiklik akrediteerimisasutus”- riiklik akrediteerimisasutus määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punktis 11 määratletud tähenduses;
17) „vastavushindamine”- menetlus, mille käigus hinnatakse, kas pürotehnilise tootega seotud käesoleva direktiivi olulised ohutusnõuded on täidetud;
18) „vastavushindamisasutus”- asutus, mis teeb vastavushindamise toiminguid, sealhulgas kalibreerib, katsetab, sertifitseerib ja kontrollib;
19) „tagasivõtmine”- meede, mille eesmärk on võtta turult tagasi pürotehniline toode, mis on lõpptarbija jaoks juba kättesaadavaks tehtud;
20) „kõrvaldamine”- meede, mille eesmärk on takistada turustusahelas oleva pürotehnilise toote turul kättesaadavaks tegemist;
21) „liidu ühtlustamisaktid”- toodete turustuse tingimusi ühtlustavad liidu õigusaktid;
22) „CE-vastavusmärgis”- märgis, millega tootja kinnitab, et pürotehniline toode vastab märgise tootele paigaldamist sätestavate liidu ühtlustamisaktide alusel kohaldatavatele nõuetele.
Artikkel 4
Vaba liikumine
1. Liikmesriigid ei keela, piira ega takista käesoleva direktiivi nõuetele vastavate pürotehniliste toodete turul kättesaadavaks tegemist.
2. Käesolev direktiiv ei välista meetmeid, mida liikmesriigid võtavad selleks, et keelata või piirata F2- ja F3-kategooria ilutulestike, teatri pürotehniliste toodete ja muude pürotehniliste toodete omamist, kasutamist ja/või laiemale avalikkusele müümist avaliku korra, julgeoleku, tervise ja ohutuse või keskkonnakaitse huvides.
3. Liikmesriigid ei takista pürotehniliste toodete turustamiseks korraldatavatel messidel, näitustel ja esitlustel käesolevale direktiivile mittevastavate pürotehniliste toodete esitlemist ega kasutamist, tingimusel et nähtaval sildil on selgelt osutatud kõnealuse messi, näituse või esitluse nimi ja kuupäev ning kõnealuste pürotehniliste toodete mittevastavus ning selgitatud, et neid ei või müüa seni, kuni neid pole käesoleva direktiiviga vastavusse viidud. Sellistel üritustel rakendatakse kõiki asjaomase liikmesriigi pädeva asutuse kehtestatud asjakohaseid ohutusmeetmeid.
4. Liikmesriigid ei takista teadusuuringute, arendustöö ja katsetamise eesmärgil toodetud ning käesolevale direktiivile mittevastavate pürotehniliste toodete vaba liikumist ja kasutamist, tingimusel et nähtaval sildil on selgelt osutatud kõnealuste toodete mittevastavus ja asjaolu, et need on kättesaadavad üksnes teadusuuringute, arendustöö ja katsetamise eesmärkidel.
Artikkel 5
Turul kättesaadavaks tegemine
Liikmesriigid võtavad kõik asjakohased meetmed tagamaks, et pürotehnilisi tooteid võib turul kättesaadavaks teha üksnes siis, kui need vastavad käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele.
Artikkel 6
Pürotehniliste toodete kategooriad
1. Tootja jaotab pürotehnilised tooted kategooriatesse nende kasutusviisi, otstarbe ja ohutaseme, sealhulgas nende mürataseme järgi. Artiklis 21 osutatud teavitatud asutused, kinnitavad kategooriatesse jaotamise artiklis 17 osutatud vastavushindamismenetluse osana.
Kategooriatesse jaotamine toimub järgmiselt:
a)
ilutulestikud:
i)
F1-kategooria: väga madala ohutaseme ja minimaalse müratasemega ilutulestikud, mis on ette nähtud kasutamiseks piiratud alal, kaasa arvatud elamute siseruumides kasutatavad ilutulestikud;
ii)
F2-kategooria: madala ohutaseme ja madala müratasemega ilutulestikud, mis on ette nähtud kasutamiseks väljas piiratud alal;
iii)
F3-kategooria: keskmise ohutasemega ilutulestikud, mis on ette nähtud kasutamiseks väljas suurel avatud alal ja mille müratase ei kahjusta inimese tervist;
iv)
F4-kategooria: kõrge ohutasemega ilutulestikud, mida võivad kasutada üksnes erialaste teadmistega isikud (tavanimetusega „professionaalseks kasutamiseks ettenähtud ilutulestikud”) ja mille müratase ei kahjusta inimese tervist;
b)
teatri pürotehnilised tooted:
i)
T1-kategooria: laval kasutamiseks ettenähtud pürotehnilised tooted, mis on madala ohutasemega;
ii)
T2-kategooria: laval kasutamiseks ettenähtud pürotehnilised tooted, mida võivad kasutada üksnes erialaste teadmistega isikud;
c)
muud pürotehnilised tooted:
i)
P1-kategooria: madala ohutasemega pürotehnilised tooted, mis pole ilutulestikud ega madala ohutasemega teatri pürotehnilised tooted;
ii)
P2-kategooria: pürotehnilised tooted, mis pole ilutulestikud ega madala ohutasemega teatri pürotehnilised tooted ning mida võivad käsitseda ja kasutada üksnes erialaste teadmistega isikud.
2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni menetlustest, mille kohaselt nad teevad kindlaks ja volitavad erialaste teadmistega isikuid.
Artikkel 7
Vanusepiirid ja muud piirangud
1. Pürotehnilisi tooteid ei tehta turul kättesaadavaks isikutele, kes on nooremad kui:
a)
ilutulestike puhul:
i)
F1-kategooria: 12 aastat;
ii)
F2-kategooria: 16 aastat;
iii)
F3-kategooria: 18 aastat;
b)
T1-kategooria teatri pürotehniliste toodete ja P1-kategooria muude pürotehniliste toodete puhul: 18 aastat.
2. Liikmesriigid võivad lõikes 1 sätestatud vanusepiire avaliku korra, julgeoleku või tervise ja ohutuse huvides tõsta. Liikmesriigid võivad nimetatud vanusepiire erialase koolituse läbinud või seda läbivate isikute puhul ka alandada.
3. Tootjad, importijad ega levitajad ei tee järgmisi pürotehnilisi tooteid turul kättesaadavaks kellelegi peale erialaste teadmistega isikute:
a)
F4-kategooria ilutulestikud;
b)
T2-kategooria teatri pürotehnilised tooted ja P2-kategooria muud pürotehnilised tooted.
4. Üldsusele ei tehta kättesaadavaks sõidukitele mõeldud P1-kategooria muid pürotehnilisi tooteid, sealhulgas turvapatja ja turvavöö eelpinguti süsteeme, välja arvatud juhul, kui need pürotehnilised tooted on sõidukisse või sõiduki eemaldatavasse osasse sisse ehitatud.
2. PEATÜKK
ETTEVÕTJATE KOHUSTUSED
Artikkel 8
Tootjate kohustused
1. Pürotehnilisi tooteid turule lastes tagavad tootjad, et need on kavandatud ja toodetud kooskõlas I lisas sätestatud olulistele ohutusnõuetega.
2. Tootjad koostavad II lisas osutatud tehnilise dokumentatsiooni ja lasevad läbi viia artiklis 17 osutatud vastavushindamismenetluse.
Kui nimetatud menetlusega on tõendatud pürotehnilise toote vastavus asjakohastele nõuetele, koostavad tootjad ELi vastavusdeklaratsiooni ning kinnitavad tootele CE-vastavusmärgise.
3. Tootjad säilitavad tehnilise dokumentatsiooni ja ELi vastavusdeklaratsiooni kümne aasta jooksul peale pürotehnilise toote turule laskmist.
4. Tootjad tagavad menetluste olemasolu seeriatoodangu vastavuse säilimiseks käesoleva direktiivi nõuetele. Arvesse võetakse muudatusi pürotehnilise toote konstruktsioonis või omadustes ja muudatusi neis harmoneeritud standardites või muudes tehnilistes spetsifikatsioonides, mille põhjal pürotehnilise toote vastavust kinnitati.
Kui seda peetakse pürotehnilisest tootest tulenevat ohtu silmas pidades asjakohaseks, kontrollivad tootjad tarbijate tervise ja ohutuse kaitsmiseks pädevate asutuste nõuetekohaselt põhjendatud taotlusel turul kättesaadavaks tehtud pürotehnilisi tooteid pisteliselt, uurivad kaebusi, ning kui see on vajalik, peavad registrit kaebuste, nõuetele mittevastavate pürotehniliste toodete ja nende tagasivõtmiste kohta ning teavitavad levitajaid kõnealusest järelevalvest.
5. Tootjad tagavad, et nende poolt turule lastud pürotehnilised tooted on märgistatud kooskõlas artikliga 10 või artikliga 11.
6. Tootjad märgivad oma nime, registreeritud ärinime või registreeritud kaubamärgi ja ühenduse võtmiseks kasutatava postiaadressi pürotehnilisele tootele või, kui see ei ole võimalik, pürotehnilise toote pakendile või tootega kaasasolevasse dokumenti. Aadress osutab üheleainsale kohale, kus tootjaga saab ühendust võtta. Kontaktandmed esitatakse keeles, mis on lõppkasutajate ja turujärelevalveasutuste jaoks kergesti arusaadav.
7. Tootjad tagavad, et pürotehnilise tootega on kaasas juhised ja ohutusalane teave asjaomase liikmesriigi poolt määratletud keeles, mis on tarbijate ja teiste lõppkasutajate jaoks kergesti arusaadav. Sellised juhised ja ohutusalane teave ning igasugune märgistus on selged, arusaadavad ja mõistetavad.
8. Tootjad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et pürotehniline toode, mille nad on turule lasknud, ei vasta käesolevale direktiivile, võtavad viivitamata parandusmeetmed, et viia pürotehniline toode nõuetega vastavusse või, kui see on asjakohane, kõrvaldada toode turult või võtta tagasi. Kui pürotehniline toode kujutab endast ohtu, teavitavad tootjad sellest viivitamata nende liikmesriikide pädevaid asutusi, mille turul nad pürotehnilise toote kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja võetud parandusmeetmete kohta.
9. Tootjad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel talle pürotehnilise toote käesolevale direktiivile vastavust tõendava kogu teabe ja dokumentatsiooni paberil või elektrooniliselt keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Tootjad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmisel koostööd nende poolt turule lastud pürotehniliste toodetega kaasnevate ohtude kõrvaldamiseks võetavates meetmetes.
Artikkel 9
Jälgitavus
1. Pürotehniliste toodete jälgitavuse lihtsustamiseks märgistavad tootjad need registreerimisnumbriga, mille on väljastanud artikli 17 kohast vastavushindamist teostav teavitatud asutus. Nummerdamine toimub vastavalt komisjoni kindlaks määratud ühtsele süsteemile.
2. Tootjad ja importijad säilitavad dokumentatsiooni nende pürotehniliste toodete registreerimisnumbrite kohta, mille nad on turul kättesaadavaks teinud ning teevad selle teabe asjaomastele asutustele nende taotlusel kättesaadavaks.
Artikkel 10
Muude kui sõidukitele mõeldud pürotehniliste toodete märgistamine
1. Tootja tagab muude kui sõidukitele mõeldud pürotehniliste toodete nähtava, kergelt loetava ja muutmiskindla märgistamise selle liikmesriigi ametlikus keeles (ametlikes keeltes), kus pürotehniline toode tarbijale kättesaadavaks tehakse. Märgis peab olema selge, arusaadav ja mõistetav.
2. Pürotehnilise toote märgisele kantakse tootja kohta vähemalt artikli 8 lõikes 6 sätestatud teave või, kui tootja ei asu liidus, artikli 8 lõikes 6 tootja kohta sätestatud teave ning artikli 12 lõikes 3 importija kohta sätestatud teave, pürotehnilise toote nimetus ja liik, selle registreerimisnumber ning selle toote-, partii- või seerianumber, artikli 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud vanuse alampiirid, asjaomane kategooria ja kasutusjuhend, F3- ja F4-kategooria ilutulestiku puhul tootmisaasta ning, kui see on asjakohane, minimaalne ohutu kaugus. Märgisele kantakse puhta lõhkematerjali sisaldus.
3. Ilutulestiku puhul esitatakse ka vähemalt järgmine teave:
a)
F1-kategooria: kui see on asjakohane: „üksnes väljas kasutamiseks” ja minimaalne ohutu kaugus;
b)
F2-kategooria: „üksnes väljas kasutamiseks” ja, kui see on asjakohane, minimaalne ohutu kaugus (minimaalsed ohutud kaugused);
c)
F3-kategooria: „üksnes väljas kasutamiseks” ja minimaalne ohutu kaugus (minimaalsed ohutud kaugused);
d)
F4-kategooria: „kasutamiseks üksnes erialaste teadmistega isikutele” ja minimaalne ohutu kaugus (minimaalsed ohutud kaugused).
4. Teatri pürotehniliste toodete puhul esitatakse ka vähemalt järgmine teave:
a)
T1-kategooria: kui see on asjakohane: „üksnes väljas kasutamiseks” ja minimaalne ohutu kaugus (minimaalsed ohutud kaugused);
b)
T2-kategooria: „kasutamiseks üksnes erialaste teadmistega isikutele” ja minimaalne ohutu kaugus (minimaalsed ohutud kaugused).
5. Kui pürotehnilisel tootel ei ole piisavalt ruumi lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud märgistamisnõuete täitmiseks, esitatakse teave väikseimal pakendiosal.
Artikkel 11
Sõidukitele mõeldud pürotehniliste toodete märgistamine
1. Sõidukitele mõeldud pürotehniliste toodete märgisele kantakse artikli 8 lõikes 6 tootja kohta sätestatud teave, pürotehnilise toote nimetus ja liik, selle registreerimisnumber ning toote-, partii- või seerianumber ja vajaduse korral ohutusjuhised.
2. Kui sõidukitele mõeldud pürotehnilisel tootel ei ole piisavalt ruumi lõikes 1 osutatud märgistamisnõuete täitmiseks, esitatakse asjaomane teave pakendil.
3. Professionaalsetele kasutajale väljastatakse nende poolt soovitud keeles sõidukitele mõeldud pürotehnilise toote ohutuskaart, mis on koostatud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1907/2006 (mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH) ning millega asutatakse Euroopa Kemikaaliamet (14) II lisale ning milles võetakse arvesse professionaalsete kasutajate erivajadusi.
Ohutuskaart võidakse esitada paberil või elektrooniliselt, tingimusel, et professionaalsel kasutajal on vajalikud vahendid sellele juurdepääsemiseks.
Artikkel 12
Importijate kohustused
1. Importijad lasevad liidu turule üksnes nõuetele vastavaid pürotehnilisi tooteid.
2. Enne pürotehnilise toote turule laskmist tagavad importijad, et tootja on läbi viinud artiklis 17 osutatud vastavushindamismenetluse. Nad tagavad, et tootja on koostanud tehnilise dokumentatsiooni, et pürotehniline toode kannab CE-märgist, et sellega on kaasas nõutud dokumendid ning et tootja on täitnud artikli 8 lõigetes 5 ja 6 sätestatud nõuded.
Kui importija arvab või tal on põhjust uskuda, et pürotehniline toode ei vasta I lisas sätestatud olulistele ohutusnõuetele, ei lase ta pürotehnilist toodet turule enne, kui see on vastavusse viidud. Lisaks teavitab importija tootjat ja turujärelevalveasutusi, kui toode kujutab endast ohtu.
3. Importijad märgivad oma nime, registreeritud ärinime või registreeritud kaubamärgi ja ühenduse võtmiseks kasutatava postiaadressi pürotehnilisele tootele või, kui see ei ole võimalik, pürotehnilise toote pakendile või tootega kaasasolevasse dokumenti. Kontaktandmed esitatakse keeles, mis on lõppkasutajate ja turujärelevalveasutuste jaoks kergesti arusaadav.
4. Importijad tagavad, et pürotehnilise tootega on kaasas juhised ja ohutusalane teave asjaomase liikmesriigi poolt määratud keeles, mis on tarbijate ja muude lõppkasutajate jaoks kergesti arusaadav.
5. Importijad tagavad, et sel ajal, kui pürotehniline toode on nende vastutusel, ei ohusta selle ladustamine ega transportimine toote vastavust I lisas sätestatud olulistele ohutusnõuetele.
6. Kui seda peetakse pürotehnilistest toodetest tulenevaid ohte silmas pidades asjakohaseks, kontrollivad importijad tarbijate tervise ja ohutuse kaitsmiseks pädevate asutuste nõuetekohaselt põhjendatud taotlusel turul kättesaadavaks tehtud pürotehnilisi tooteid pisteliselt, uurivad kaebusi, ning kui see on vajalik, peavad registrit kaebuste, nõuetele mittevastavate toodete ja nende tagasivõtmiste kohta ning teavitavad levitajaid kõnealusest järelevalvest.
7. Importijad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et pürotehniline toode, mille nad on turule lasknud, ei vasta käesolevale direktiivile, võtavad viivitamata vajalikud parandusmeetmed, et viia kõnealune toode nõuetega vastavusse või, kui see on asjakohane, kõrvaldada toode turult või võtta tagasi. Kui pürotehniline toode kujutab endast ohtu, teavitavad importijad sellest viivitamata nende liikmesriikide pädevaid asutusi, mille turul nad pürotehnilise toote kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja mis parandusmeetmete kohta.
8. Importijad säilitavad kümme aastat pärast pürotehnilise toote turule laskmist turujärelevalveasutustele esitamiseks ELi vastavusdeklaratsiooni koopiat ning tagavad, et tehniline dokumentatsioon esitatakse kõnealustele asutustele viimaste nõudmisel.
9. Importijad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel pürotehnilise toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni paberil või elektrooniliselt keeles, mis on kõnealusele asutusele kergesti arusaadav. Importijad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmisel koostööd nende poolt turule lastud pürotehniliste toodetega kaasnevate ohtude kõrvaldamiseks võetavates meetmetes.
Artikkel 13
Levitajate kohustused
1. Pürotehnilist toodet turul kättesaadavaks tehes peavad levitajad hoolikalt järgima käesoleva direktiivi nõudeid.
2. Enne pürotehnilise toote turul kättesaadavaks tegemist kontrollivad levitajad, kas toode kannab CE-vastavusmärgist, kas sellega on kaasas nõutud dokumendid, juhised ja ohutusteave keeles, millest saavad kergesti aru selle liikmesriigi tarbijad ja muud lõppkasutajad, mille turul toode kättesaadavaks tehakse, ning kas tootja ja importija on täitnud vastavalt artikli 8 lõigetes 5 ja 6 ning artikli 12 lõikes 3 sätestatud nõuded.
Kui levitaja arvab või tal on põhjust uskuda, et pürotehniline toode ei vasta I lisas sätestatud olulistele ohutusnõuetele, ei lase ta pürotehnilist toodet turule enne, kui see on vastavusse viidud. Lisaks teavitab levitaja tootjat või importijat ja turujärelevalveasutusi, kui toode kujutab endast ohtu.
3. Levitajad tagavad, et sel ajal, kui pürotehniline toode on nende vastutusel, ei ohusta selle ladustamine ega transportimine toote vastavust I lisas sätestatud olulistele ohutusnõuetele.
4. Levitajad, kes arvavad või kellel on põhjust uskuda, et pürotehniline toode, mille nad on turule lasknud, ei vasta käesolevale direktiivile, tegevad, et võetakse vajalikud parandusmeetmed, et viia pürotehniline toode nõuetega vastavusse, kõrvaldada toode turult või võtta tagasi. Kui pürotehniline toode kujutab endast ohtu, teavitavad levitajad sellest viivitamata nende liikmesriikide pädevaid asutusi, mille turul nad toote kättesaadavaks tegid, esitades eelkõige üksikasjad mittevastavuse ja võetud parandusmeetmete kohta.
5. Levitajad esitavad pädeva riikliku asutuse põhjendatud nõudmisel talle pürotehnilise toote vastavust tõendava teabe ja dokumentatsiooni paberil või elektrooniliselt. Levitajad teevad nimetatud asutusega viimase nõudmisel koostööd nende poolt turule lastud pürotehniliste toodetega kaasnevate ohtude kõrvaldamiseks võetavates meetmetes.
Artikkel 14
Tootja kohustuste kohaldamine importija ja levitaja suhtes
Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse importijat või levitajat tootjana ning tema suhtes kohaldatakse artiklist 8 tulenevaid tootja kohustusi, kui ta laseb pürotehnilise toote turule oma nime või kaubamärgi all või muudab juba turule lastud pürotehnilist toodet viisil, mis võib mõjutada vastavust käesoleva direktiivi nõuetele.
Artikkel 15
Ettevõtjate tuvastamine
Ettevõtjad esitavad turujärelevalveasutustele nõudmise korral teabe, mille alusel on võimalik tuvastada järgmist:
a)
ettevõtjad, kes on neile pürotehnilisi toodeteid tarninud;
b)
ettevõtjad, kellele nemad on pürotehnilisi tooteid tarninud.
Ettevõtjad peavad olema valmis esitama esimeses lõigus osutatud teavet kümne aasta jooksul pärast seda, kui pürotehniline toode neile tarniti ja kümne aasta jooksul pärast seda, kui nad ise pürotehnilist toodet tarnisid.
3. PEATÜKK
PÜROTEHNILISE TOOTE VASTAVUS
Artikkel 16
Pürotehnilise toote vastavuse eeldus
Pürotehnilised tooted, mis on vastavuses harmoneeritud standardite või nende osadega, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, eeldatakse olevat vastavuses I lisas sätestatud oluliste ohutusnõuetega, mida nimetatud standardid või nende osad käsitlevad.
Artikkel 17
Vastavushindamismenetlused
Pürotehniliste toodete vastavuse hindamiseks kasutab tootja ühte järgmistest II lisas osutatud menetlustest:
a)
ELi tüübihindamismenetlus (moodul B) ja tootja valikul üks järgmistest menetlustest:
i)
vastavusmenetlus, mis põhineb tootmise sisekontrollil ja juhuslike ajavahemike järel tehtud tootekontrollil (moodul C2);
ii)
vastavusmenetlus, mis põhineb tootmisprotsessi kvaliteedi tagamisel (moodul D);
iii)
vastavusmenetlus, mis põhineb tootekvaliteedi tagamisel (moodul E);
b)
vastavusmenetlus, mis põhineb tooteühiku kinnitamisel (moodul G);
c)
vastavusmenetlus, mis põhineb täielikul kvaliteedi tagamisel (moodul H) F4-kategooria ilutulestike puhul.
Artikkel 18
ELi vastavusdeklaratsioon
1. ELi vastavusdeklaratsioon kinnitab, et I lisas sätestatud olulised ohutusnõuded on täidetud.
2. ELi vastavusdeklaratsioon järgib III lisas sätestatud näidise ülesehitust, sisaldab II lisas sätestatud asjakohastes moodulites määratletud elemente ning seda ajakohastatakse pidevalt. See tõlgitakse keelde või keeltesse, mida nõuab liikmesriik, kus pürotehniline toode turule lastakse või turul kättesaadavaks tehakse.
3. Kui pürotehnilise toote suhtes kohaldatakse enam kui üht ELi vastavusdeklaratsiooni ettenägevat liidu õigusakti, koostatakse üks neid kõiki arvestav deklaratsioon. Deklaratsioon sisaldab teavet asjaomaste liidu õigusaktide kohta, sealhulgas nende aktide avaldamisviiteid.
4. ELi vastavusdeklaratsiooni koostamisega võtab tootja endale vastutuse pürotehnilise toote vastavuse eest käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele.
Artikkel 19
CE-vastavusmärgise üldpõhimõtted
CE-vastavusmärgise suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklis 30 sätestatud üldpõhimõtteid.
Artikkel 20
CE-vastavusmärgise ja muude märgiste kinnitamise eeskirjad ja tingimused
1. CE-märgis kantakse pürotehnilistele toodetele nähtaval, loetaval ja kustutamatul viisil. Kui see ei ole võimalik või ei ole asjaomase pürotehnilise toote olemust arvestades lubatud, kinnitatakse märgis toote pakendile ja kaasasolevatele dokumentidele.
2. CE-vastavusmärgis kinnitatakse pürotehnilisele tootele enne selle turule laskmist.
3. CE-vastavusmärgise järele märgitakse teavitatud asutuse identifitseerimisnumber, kui kõnealune asutus on kaasatud tootmise kontrollietappi.
Teavitatud asutuse identifitseerimisnumbri paigaldab asutus ise või tootja vastavalt asutuse juhistele.
4. CE-vastavusmärgise ja, kui see on nõutav, teavitatud asutuse identifitseerimisnumbri järele võib lisada muu märgise, mis osutab erilisele ohule või kasutusviisile.
5. Liikmesriigid tuginevad CE-vastavusmärgist käsitleva korra nõuetekohase kohaldamise tagamiseks olemasolevatele mehhanismidele ja võtavad märgise väärkasutamise korral vajalikud meetmed.
4. PEATÜKK
VASTAVUSHINDAMISASUTUSTEST TEAVITAMINE
Artikkel 21
Teavitamine
Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike asutustest, kes on volitatud kolmanda isikuna täitma vastavushindamisülesandeid käesoleva direktiivi alusel.
Artikkel 22
Teavitavad asutused
1. Liikmesriigid määravad teavitava asutuse, kes vastutab vastavushindamisasutuste hindamiseks ja nendest teavitamiseks ning teavitatud asutuste jälgimiseks vajalike menetluste kehtestamise ja rakendamise eest, samuti artiklis 27 sätestatud nõuete täitmise eest.
2. Liikmesriigid võivad otsustada, et lõikes 1 osutatud hindamist ja järelevalvet teostab määruse (EÜ) nr 765/2008 tähenduses ja sellega kooskõlas riiklik akrediteerimisasutus.
Artikkel 23
Nõuded teavitavale asutusele
1. Teavitav asutus luuakse nii, et ei tekiks huvide konflikti vastavushindamisasutustega.
2. Teavitava asutuse tööd korraldatakse ja juhitakse nii, et oleks tagatud ameti objektiivsus ja erapooletus.
3. Teavitava asutuse töö korraldatakse nii, et vastavushindamisasutusest teavitamisega seotud otsused tehakse pädevad isiku poolt, kes ei viinud läbi hindamist.
4. Teavitav asutus ei tohi pakkuda ega osutada teenuseid, mida osutavad vastavushindamisasutused, ega nõustamisteenuseid äriliselt või pakkudes konkurentsi.
5. Teavitav asutus tagab saadud teabe konfidentsiaalsuse.
6. Teavitaval asutusel peab oma ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks olema piisavalt pädevaid töötajaid.
Artikkel 24
Teavitavate asutuste teabekohustused
Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma vastavushindamisasutuste hindamise, nendest teavitamise ja teavitatud asutuste järelevalve menetlustest, ning neis tehtud muudatustest.
Komisjon teeb kõnealuse teabe avalikkusele kättesaadavaks.
Artikkel 25
Nõuded teavitatud asutusele
1. Teavituse esitamiseks peab vastavushindamisasutus vastama lõigetes 2-11 sätestatud nõuetele.
2. Vastavushindamisasutus peab olema asutatud vastavalt liikmesriigi õigusele ning olema õigusvõimeline isik.
3. Vastavushindamisasutus peab olema kolmandast isikust asutus, mis on sõltumatu organisatsioonist või pürotehnilisest tootest, mida ta hindab.
4. Vastavushindamisasutus, selle juhtkond ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavad töötajad ei tohi olla ei hinnatava pürotehnilise toote ja/või lõhkematerjali kavandaja, tootja, tarnija, paigaldaja, ostja, omanik, kasutaja ega hooldaja ega esindada mõnda nimetatud isikut. See ei välista vastavushindamisasutuse tegevuseks vajalike pürotehniliste toodete ja/või lõhkematerjalide kasutamist ega pürotehniliste toodete kasutamist isiklikuks otstarbeks.
Vastavushindamisasutus, selle juhtkond ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavad töötajad ei tohi olla otseselt seotud pürotehnilise toote ja/või lõhkematerjali kavandamise, tootmise või valmistamise, turustamise, paigaldamise, kasutamise või hooldusega ega esindada sellega tegelevat isikut. Nad ei tohi osaleda tegevuses, mis võib seada kahtluse alla nende otsuste sõltumatuse ja usaldusväärsuse vastavushindamistoimingutes, mille tegemiseks neist on teavitatud. See kehtib eelkõige nõustamisteenuste puhul.
Vastavushindamisasutused tagavad, et nende tütarettevõtjate või lepingupartnerite tegevus ei mõjuta vastavushindamistoimingute konfidentsiaalsust, objektiivsust ja erapooletust.
5. Vastavushindamisasutused ja nende töötajad teevad vastavushindamistoiminguid suurima erialase usaldusväärsuse ja nõutava erialase tehnilise pädevusega ning ei allu ühelegi surveavaldusele ega ahvatlusele, eelkõige rahalisele, mis võib nende otsuseid või vastavushindamistoimingute tulemusi mõjutada; see on eriti oluline isikute või isikute rühmade puhul, kes on huvitatud nimetatud toimingute tulemustest.
6. Vastavushindamisasutus peab olema võimeline täitma temale II lisa alusel määratud vastavushindamisülesandeid, mille täitmisega seoses on temast teavitatud, sõltumata sellest, kas vastavushindamisasutus täidab neid ise või täidetakse neid tema nimel ja vastutusel.
Vastavushindamisasutuse käsutuses peab olema alati kõigile pürotehniliste toodete liikidele või -kategooriatele, millega seoses temast on teavitatud, ning kõigile vastavushindamismenetlustele vastavad järgmised vahendid:
a)
töötajad, kellel on tehnilised teadmised ning piisav asjakohane kogemus vastavushindamisülesannete täitmiseks;
b)
menetluste kirjeldused, mille kohaselt vastavushindamist tehakse ning mis tagavad läbipaistvuse ning nende menetluste kordamise võimaluse. Asutusel on asjakohased tegevuspõhimõtted ja menetlused, kus eristatakse ülesandeid, mida ta täidab teavitatud asutusena, ja muud tegevust;
c)
menetlused tegevuseks, mille raames võetakse asjakohaselt arvesse ettevõtja suurust, tegutsemisvaldkonda, tema struktuuri, kõnealuse toote tehnoloogia keerukuse astet ning seda, kas tegemist on mass- või seeriatootmisega.
Vastavushindamisasutusel peavad olema vajalikud vahendid vastavushindamistoimingute nõuetekohase teostamisega seotud tehniliste ja haldusülesannete täitmiseks ning juurdepääs vajalikule varustusele ja vahenditele.
7. Vastavushindamisülesannete teostamise eest vastutavatel töötajatel peavad olema järgmised oskused:
a)
põhjalik tehniline ja kutsealane väljaõpe, mis hõlmab kõiki vastavushindamistoiminguid, millega seoses nimetatud vastavushindamisasutusest on teavitatud;
b)
piisavad teadmised nende poolt tehtavate hindamistoimingute nõuetest ning hindamistoimingute tegemiseks kohased oskused;
c)
I lisas sätestatud oluliste ohutusnõuete, kohaldatavate harmoneeritud standardite ning liidu ühtlustamisaktide ja riigisiseste õigusnormide asjakohaste sätete piisav tundmine ja mõistmine;
d)
oskus koostada sertifikaate, protokolle ja aruandeid, mis tõestavad hindamistoimingute läbiviimist.
8. Tuleb tagada vastavushindamisasutuste, nende juhtkonna ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavate töötajate erapooletus.
Vastavushindamisasutuse juhtkonna ja vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavate töötajate tasu suurus ei tohi sõltuda tehtud hindamistoimingute arvust ega nende tulemustest.
9. Vastavushindamisasutus sõlmib vastutuskindlustuslepingu, välja arvatud juhul, kui vastutust kannab riik vastavalt riigisisestele õigusele või kui vastavushindamise eest vastutab otseselt liikmesriik ise.
10. Vastavushindamisasutuse töötajad hoiavad ametisaladust teabe osas, mis on saadud II lisa või selle rakendamiseks kehtestatud riigisisese õiguse sätte kohaselt täidetud ülesannete käigus, välja arvatud teabevahetus selle liikmesriigi pädevate asutustega, kus asutus tegutseb. Tagatakse omandiõiguste kaitse.
11. Vastavushindamisasutused osalevad asjakohases standardimistöös ja asjakohaste liidu ühtlustamisaktide alusel loodud teavitatud asutuste koordineerimisrühma töös või tagavad, et tema vastavushindamisülesannete täitmise eest vastutavad töötajad on sellisest tegevusest teadlikud, ning rakendavad nimetatud rühma töö tulemusena koostatud haldusotsuseid ja -dokumente üldiste suunistena.
Artikkel 26
Nõuetelevastavuse eeldamine teavitatud asutuse puhul
Kui vastavushindamisasutus tõendab, et ta vastab sellistes asjakohastes harmoneeritud standardites või nende osades sätestatud kriteeriumidele, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, eeldatakse tema vastavust artiklis 25 sätestatud nõuetele kohaldatavate harmoneeritud standarditega hõlmatud nõuete ulatuses.
Artikkel 27
Teavitatud asutuse tütarettevõtjad ja alltöövõtjad
1. Kui teavitatud asutus kasutab sõlmib vastavushindamisega seotud ülesannete täitmiseks lepingu või teeb selle ülesandeks tütarettevõtjale, tagab ta, et lepingupartner või tütarettevõtja vastab artiklis 25 sätestatud nõuetele, ning teatab sellest teavitavale asutusele.
2. Teavitatud asutus vastutab täielikult oma lepingupartnerite ja tütarettevõtjate täidetud ülesannete eest, olenemata sellest, kus nad asuvad.
3. Lepingupartnerit või tütarettevõtjat võib kasutada ainult kliendi nõusolekul.
4. Teavitatud asutus hoiab teavitavatele asutustele kättesaadavana dokumente, mis puudutavad lepingupartneri või tütarettevõtja kvalifikatsiooni hindamist ja nende tehtud tööd II lisa alusel.
Artikkel 28
Teavitamise taotlus
1. Vastavushindamisasutus esitab teavitamistaotluse selle liikmesriigi teavitavale asutusele, mille territooriumil ta asub.
2. Teavitamise taotlusele lisatakse vastavushindamistoimingute, vastavushindamismooduli või -moodulite ja pürotehnilise toote või pürotehniliste toodete kirjelduse, millega tegelemiseks ta väidab end pädev olevat, ning riikliku akrediteerimisasutuse väljastatud akrediteerimistunnistuse (kui selline on olemas), milles kinnitatakse, et vastavushindamisasutus vastab artiklis 25 sätestatud nõuetele.
3. Kui vastavushindamisasutus ei saa akrediteerimistunnistust esitada, esitab ta teavitavale asutusele dokumendid, mille alusel saab vastavust artiklis 25 sätestatud nõuetele kontrollida, tunnustada ja korrapäraselt jälgida.
Artikkel 29
Teavitamismenetlus
1. Teavitavad asutused võivad teavitada ainult artiklis 25 sätestatud nõuetele vastavatest vastavushindamisasutustest.
2. Nad kasutavad komisjoni ja teiste liikmesriikide teavitamiseks komisjoni väljatöötatud ja tema hallatavat elektroonilist teavitamise vahendit.
3. Teavitus sisaldab täielikku ülevaadet vastavushindamistegevustest, vastavushindamismoodulist või -moodulitest ja asjaomasest pürotehnilisest tootest või pürotehnilistest toodetest ning asjakohase pädevuse kinnitusest.
4. Kui teavitus ei põhine artikli 28 lõikes 2 osutatud akrediteerimistunnistusel, esitab teavitav asutus komisjonile ja teistele liikmesriikidele dokumentaalsed tõendid, mis kinnitavad, et vastavushindamisasutus on pädev ja et on kehtestatud asutuse korrapärast järelevalvet tagav kord, millega tagatakse ka edaspidi vastavus artiklis 25 sätestatud nõuetele.
5. Asjaomane asutus võib tegutseda teavitatud asutusena ainult juhul, kui komisjon või teised liikmesriigid ei ole esitanud vastuväiteid kas kahe nädala jooksul pärast teavitamist - kui kasutatakse akrediteerimistunnistust - või kahe kuu jooksul pärast teavitamist - kui akrediteerimist ei kasutata.
Ainult sellist asutust käsitatakse käesoleva direktiivi mõistes teavitatud asutusena.
6. Komisjoni ja teisi liikmesriike teavitatakse kõigist edaspidistest olulistest teavituse muudatustest.
Artikkel 30
Identifitseerimisnumber ja loetelu teavitatud asutustest
1. Komisjon määrab teavitatud asutusele identifitseerimisnumbri.
Komisjon määrab üheainsa identifitseerimisnumbri, isegi kui asutuse kohta esitatakse teavitus mitme erineva liidu õigusakti alusel.
2. Komisjon teeb üldsusele kättesaadavaks käesoleva direktiivi alusel nimekirja teavitatud asutustest; nimekiri sisaldab ka asutustele määratud identifitseerimisnumbreid ja toiminguid, mille teostamiseks neist on teavitatud.
Komisjon tagab, et nimekirja ajakohastatakse.
Artikkel 31
Teavituse muutmine
1. Kui teavitav asutus on tuvastanud või talle on teatatud, et teavitatud asutus ei vasta enam artiklis 25 sätestatud nõuetele või et ta ei ole oma kohustusi täitnud, siis piirab teavitav asutus teavitust, peatab teavituse või tühistab selle, sõltuvalt nõuetele mittevastavuse või kohustuste täitmata jätmise tõsidusest. Ta teatab sellest viivitamata komisjonile ja teistele liikmesriikidele.
2. Juhul kui teavitust piiratakse, see peatatakse või tühistatakse või kui teavitatud asutus on lõpetanud oma tegevuse, astub teavitav liikmesriik vajalikud sammud tagamaks, et kõnealuse asutuse dokumente menetleks mõni teine teavitatud asutus või et need oleks nõudmisel kättesaadavad teavitamise ja turujärelevalve eest vastutavatele asutustele.
Artikkel 32
Teavitatud asutuste pädevuse vaidlustamine
1. Komisjon uurib igat juhtumit, mille puhul tal on kahtlus või tema tähelepanu juhitakse kahtlusele, et teavitatud asutus ei ole enam pädev või et teavitatud asutus ei täida enam talle esitatud nõudeid ja ülesandeid.
2. Teavitav liikmesriik esitab komisjonile viimase nõudmisel kogu teabe seoses teavituse alusega või asjaomase teavitatud asutuse pädevuse säilimisega.
3. Komisjon tagab, et tundlikku teavet, mille ta oma uurimise käigus on kogunud, käsitatakse konfidentsiaalsena.
4. Kui komisjon on veendunud, et teavitatud asutus ei täida või on lakanud täitmast teavitamise aluseks olevaid nõudeid, võtab ta vastu rakendusakti, milles nõutakse, et teavitav liikmesriik võtaks parandusmeetmed, sealhulgas tühistaks vajadusel teavituse.
Kõnealune rakendusakt võetakse vastu kooskõlas artikli 44 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega.
Artikkel 33
Teavitatud asutuste töökohustused
1. Teavitatud asutused teostavad vastavushindamist kooskõlas II lisas sätestatud vastavushindamismenetlustega.
2. Vastavushindamistoiminguid tehakse tasakaalustatud viisil, ettevõtjaid liigselt koormamata. Vastavushindamisasutused võtavad oma ülesannete täitmise käigus arvesse ettevõtja suurust, tegutsemisvaldkonda, tema struktuuri, kõnealuse tootetehnoloogia keerukusastet ning seda, kas tegemist on mass- või seeriatootmisega.
Seejuures järgivad nad siiski rangusastet ja kaitsetaset, mida nõutakse, et tagada pürotehnilise toote vastavus käesoleva direktiivi nõuetele.
3. Vastavushindamistoiminguid teostavad teavitatud asutused väljastavad registreerimisnumbreid, määrates kindlaks vastavushindamise läbinud pürotehnilised tooted ja nende tootjad, ning peavad nende pürotehniliste toodete registreerimisnumbrite registrit, millele nad on väljastanud sertifikaadi.
4. Kui teavitatud asutus leiab, et tootja ei ole järginud I lisas sätestatud olulisi ohutusnõudeid või vastavaid harmoneeritud standardeid või muid tehnilisi spetsifikatsioone, nõuab ta kõnealuselt tootjalt asjakohaste parandusmeetmete võtmist ega väljasta vastavustunnistust.
5. Kui teavitatud asutus avastab pärast sertifikaadi väljastamist vastavuse järelevalve käigus, et pürotehniline toode ei vasta enam nõuetele, nõuab ta tootjalt parandusmeetmete võtmist ja vajaduse korral peatab või tühistab sertifikaadi.
6. Kui parandusmeetmeid ei võeta või neil ei ole soovitud mõju, teavitatud asutus kas piirab sertifikaati, peatab selle või tunnistab kehtetuks.
Artikkel 34
Teavitatud asutuste otsuste vaidlustamine
Liikmesriigid tagavad, et on olemas menetlus teavitatud asutuste otsuste vaidlustamiseks.
Artikkel 35
Teavitatud asutuste teabekohustus
1. Teavitatud asutus teavitab teavitavat asutust järgmisest:
a)
sertifikaadi andmisest keeldumine, selle piiramine, peatamine või tühistamine;
b)
teavituse sihtvaldkonda ja tingimusi mõjutavad asjaolud;
c)
turujärelevalveasutustelt saadud teabenõuded vastavushindamistoimingute kohta;
d)
nõudmise korral vastavushindamistoimingud, mida nad teavituse sihtvaldkonnas on teinud, ja muu tegevus, sealhulgas piiriülene tegevus ja alltöövõtt.
2. Teavitatud asutused esitavad teistele käesoleva direktiivi alusel teavitatud sarnase vastavushindamistegevuse ja samade pürotehniliste toodetega tegelevatele asutustele asjakohase teabe negatiivsete ja taotluse korral ka positiivsete vastavushindamistulemuste kohta.
Artikkel 36
Kogemuste vahetus
Komisjon korraldab kogemuste vahetuse liikmesriikide teavituspoliitika eest vastutavate siseriiklike asutuste vahel.
Artikkel 37
Teavitatud asutuste töö koordineerimine
Komisjon tagab, et käesoleva direktiivi alusel teavitatud asutuste tegevus põhineb asjakohasel koordineerimisel ja koostööl ning toimub teavitatud asutuste töörühma vormis.
Liikmesriigid tagavad nende poolt teavitatud asutuste osalemise nimetatud rühma töös otseselt või määratud esindajate vahendusel.
5. PEATÜKK
LIIDU TURUJÄRELEVALVE, LIIDU TURULE SISENEVATE PÜROTEHNILISTE TOODETE KONTROLL JA LIIDU KAITSEMENETLUSED
Artikkel 38
Liidu turujärelevalve ja liidu turule sisenevate pürotehniliste toodete kontroll
1. Liikmesriigid võtavad asjakohased meetmed tagamaks, et pürotehnilisi tooteid võib turule lasta üksnes siis, kui need nõuetekohase säilitamise ning eesmärgipärase kasutamise korral ei ohusta inimeste tervist ega ohutust.
2. Pürotehniliste toodete suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 15 lõiget 3 ja artikleid 16-29.
3. Liikmesriigid teavitavad igal aastal komisjoni oma turujärelevalve alasest tegevusest.
Artikkel 39
Menetlus toodete jaoks, mis kujutavad endast ohtu riiklikul tasandil
1. Kui ühe liikmesriigi turujärelevalveasutustel on piisavalt põhjust uskuda, et mõni pürotehniline toode ohustab inimeste tervist või ohutust või muid käesoleva direktiiviga hõlmatud avaliku huvi kaitsega seotud aspekte, viivad nad asjaomase pürotehnilise toote hindamise läbi kõigist käesolevas direktiivis sätestatud asjaomastest nõuetest lähtudes. Asjaomased ettevõtjad teevad turujärelevalveasutustega sel eesmärgil vajaduse korral koostööd.
Kui esimeses lõigus nimetatud hindamise tulemusena on turujärelevalveasutused arvamusel, et pürotehniline toode ei vasta käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, nõuavad nad viivitamata asjaomaselt ettevõtjalt, et see võtaks parandusmeetmeid pürotehnilise toote nimetatud nõuetega vastavusse viimiseks, kõrvaldaks selle turult või võtaks tagasi mõistliku aja jooksul, mille nad riski laadi arvestades määravad.
Turujärelevalveasutused teavitavad sellest asjaomast teavitatud asutust.
Käesoleva lõike teises lõigus osutatud meetmete suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklit 21.
2. Kui turujärelevalveasutused on seisukohal, et mittevastavus ei piirdu üksnes nende liikmesriigi territooriumiga, siis teavitavad nad komisjoni ja teisi liikmesriike hindamistulemustest ja meetmetest, mille võtmist nad on ettevõtjalt nõudnud.
3. Ettevõtja tagab, et kõigi asjaomaste, tema poolt liidu turul kättesaadavaks tehtud pürotehniliste toodete suhtes võetakse kõik vajalikud parandusmeetmed.
4. Kui ettevõtja ei võta lõike 1 teises lõigus osutatud ajavahemiku jooksul piisavaid parandusmeetmeid, võtavad turujärelevalveasutused kõik asjakohased ajutised meetmed, et keelata või piirata pürotehnilise toote kättesaadavaks tegemist nende riigisisesel turul, pürotehniline toode turult kõrvaldada või tagasi võtta.
Turujärelevalveasutused teavitavad viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike kõnealustest meetmetest.
5. Lõike 4 teises lõigus osutatud teave sisaldab kõiki olemasolevaid andmeid, eelkõige mittevastava pürotehnilise toote tuvastamiseks vajalikku teavet, pürotehnilise toote päritolu, väidetava mittevastavuse ja kaasneva riski laadi, riigisiseste meetmete laadi ja kestust, samuti asjaomase ettevõtja esitatud seisukohti. Turujärelevalveasutused näitavad eelkõige, kas mittevastavuse põhjus on:
a)
pürotehnilise toote mittevastavus käesolevas direktiivis sätestatud nõuetele, mis käsitlevad inimeste tervist ja ohutust või muid avaliku huvi kaitse aspekte; või
b)
esinevad puudused artiklis 16 osutatud harmoneeritud standardites, mille alusel vastavust eeldatakse.
6. Liikmesriigid, kes ei ole käesoleva artikli kohase menetluse algatajad, teavitavad viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike võetud meetmetest ja muust nende käsutuses olevast täiendavast teabest seoses asjaomase pürotehnilise toote mittevastavusega ning juhul, kui nad ei ole nõus vastuvõetud riigisisese meetmega, esitavad oma vastuväited.
7. Kui kolme kuu jooksul lõike 4 teises lõigus osutatud teabe kättesaamisest ei ole teised liikmesriigid ega komisjon esitanud vastuväiteid seoses menetluse algatanud liikmesriigi ajutise meetmega, loetakse meede põhjendatuks.
8. Liikmesriigid tagavad, et asjaomase pürotehnilise toote suhtes võetakse viivitamata asjakohased piiravad meetmed, näiteks pürotehnilise toote kõrvaldamine turult.
Artikkel 40
Liidu kaitsemenetlus
1. Kui artikli 39 lõigetes 3 ja 4 sätestatud menetluse lõppedes esitatakse liikmesriigi võetud meetmele vastuväiteid või kui komisjon on seisukohal, et nimetatud meetmed on vastuolus liidu õigusaktidega, alustab komisjon viivitamata konsultatsioone liikmesriikidega ja asjaomas(t)e ettevõtja(te)ga ning annab meetmele hinnangu. Hindamise tulemuste põhjal võtab komisjon vastu rakendusakti, milles sedastatakse, kas riigisisene meede on õigustatud või mitte.
Komisjon adresseerib oma otsuse kõikidele liikmesriikidele ning edastab selle viivitamata neile ja asjaomas(t)ele ettevõtja(te)le.
2. Kui leitakse, et riigisisene meede on õigustatud, võtavad kõik liikmesriigid vajalikud meetmed, et tagada nõuetele mittevastava pürotehnilise toote kõrvaldamine oma turult, ja teavitavad sellest komisjoni. Kui leitakse, et riigisisene meede ei ole õigustatud, tühistab asjaomane liikmesriik selle meetme.
3. Kui leitakse, et riigisisene meede on õigustatud ning pürotehnilise toote mittevastavust põhjendatakse käesoleva direktiivi artikli 39 lõike 5 punktis b osutatud harmoneeritud standardites esinevate puudustega, kohaldab komisjon määruse (EL) nr 1025/2012 artiklis 11 sätestatud menetlust.
Artikkel 41
Nõuetele vastavad tooted, mis kujutavad endast ohtu tervisele ja ohutusele
1. Kui liikmesriik leiab pärast artikli 39 lõike 1 kohast hindamist, et pürotehniline toode, mis vastab käesoleva direktiivi nõuetele, kujutab endast siiski ohtu inimeste tervisele või ohutusele või muudele avaliku huvi kaitse aspektidele, nõuab ta asjaomaselt ettevõtjalt, et see võtaks asjakohaseid meetmeid tagamaks, et selline pürotehniline toode ei kujutaks endast turule laskmisel enam ohtu, et ettevõtja kõrvaldaks selle turult või võtaks tagasi mõistliku aja jooksul, mille liikmesriik riski laadi arvestades määrab.
2. Ettevõtja tagab, et kõigi asjaomaste tema poolt liidu turul kättesaadavaks tehtud pürotehniliste toodete suhtes võetakse parandusmeetmeid.
3. Liikmesriik teavitab sellest viivitamata komisjoni ja teisi liikmesriike. Kõnealune teave peab sisaldama kõiki olemasolevaid andmeid, eelkõige mittevastava pürotehnilise toote tuvastamiseks vajalikku teavet, toote päritolu ja tarneahelat, kaasneva riski laadi ning võetud riigisiseste meetmete laadi ja kestust.
4. Komisjon alustab viivitamata konsultatsioone liikmesriikidega ja asjaomas(t)e ettevõtja(te)ga ning annab hinnangu võetud riigisisestele meetmetele. Nimetatud hinnangu tulemuste põhjal otsustab komisjon rakendusaktidega, kas riigisisesed meetmed on õigustatud või mitte, ning teeb vajaduse korral ettepaneku asjakohaste meetmete võtmiseks.
Esimeses lõigus nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 44 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse tõttu, mis on seotud inimeste tervise ja ohutuse kaitsega, võtab komisjon kooskõlas artikli 44 lõikes 4 osutatud menetlusega vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.
5. Komisjon adresseerib oma otsuse kõikidele liikmesriikidele ning edastab selle viivitamata neile ja asjaomas(t)ele ettevõtja(te)le.
Artikkel 42
Vormiline mittevastavus
1. Ilma et see piiraks artikli 39 kohaldamist, nõuab liikmesriik asjakohaselt ettevõtjalt nõuete rikkumise lõpetamist pärast seda, kui ta on avastanud ühe järgmisest:
a)
CE-vastavusmärgis on kinnitatud määruse (EÜ) nr 765/2008 artiklit 30 või käesoleva direktiivi artiklit 20 rikkudes;
b)
CE-vastavusmärgis ei ole kinnitatud;
c)
teavitatud asutuse (kui kõnealune asutus on kaasatud tootmise kontrollietappi) identifitseerimisnumber on kinnitatud artikli 20 sätteid rikkudes või ei ole kinnitatud;
d)
ELi vastavusdeklaratsiooni ei ole koostatud;
e)
ELi vastavusdeklaratsioon ei ole koostatud õigesti;
f)
tehniline dokumentatsioon ei ole kättesaadav või on puudulik;
g)
artikli 8 lõikes 6 või artikli 12 lõikes 3 nimetatud teave on puudu, vale või puudulik;
h)
artiklis 8 või artiklis 12 sätestatud haldusnõuded ei ole täidetud.
2. Kui lõikes 1 osutatud rikkumine jätkub, võtab asjaomane liikmesriik asjakohaseid meetmeid, et piirata või keelata pürotehnilise toote turul kättesaadavaks tegemist, või tagab, et toode turult eemaldatakse või tagasi võetakse.
6. PEATÜKK
RAKENDAMISVOLITUSED
Artikkel 43
Rakendamisvolitused
Komisjon määrab rakendusaktidega kindlaks:
a)
artikli 9 lõikes 1 osutatud ühtse numeratsioonisüsteemi ning artikli 33 lõikes 3 osutatud tegutsemiskorra;
b)
tegutsemiskorra pürotehniliste toodetega seotud õnnetusi käsitlevate andmete regulaarseks kogumiseks ja ajakohastamiseks.
Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 44 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega.
Artikkel 44
Komiteemenetlus
1. Komisjoni abistab pürotehniliste toodete komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.
2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.
3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.
4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koosmõjus kõnealuse määruse artikliga 5.
5. Komisjon konsulteerib komiteega kõigis küsimustes, mille puhul on määruse (EL) nr 1025/2012 või muude liidu õigusaktide kohaselt nõutav konsulteerimine valdkondlike ekspertidega.
Komitee võib lisaks käsitleda kõiki muid käesoleva direktiivi kohaldamisega seotud küsimusi, mida võib kodukorra kohaselt tõstatada eesistuja või liikmesriigi esindaja.
7. PEATÜKK
ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED
Artikkel 45
Karistused
Liikmesriigid sätestavad eeskirjad käesoleva direktiivi kohaselt võetud riigisiseste õigusaktide ettevõtjate poolse rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta ning võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada nende jõustamine. Kõnealused eeskirjad võivad hõlmata kriminaalkaristusi raskete rikkumiste eest.
Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Artikkel 46
Üleminekusätted
1. Liikmesriigid ei takista oma territooriumil selliste pürotehniliste toodete kättesaadavaks tegemist, mis vastavad direktiivi 2007/23/EÜ nõuetele ja mis lasti turule enne 1. juulit 2015.
2. F1-, F2- ja F3-kategooria ilutulestikele enne 4. juulit 2010 väljastatud riigisisesed load kehtivad loa väljastanud liikmesriigi territooriumil kuni aegumiskuupäevani või kuni 4. juulini 2017, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
3. Muudele pürotehnilistele toodetele, F4-kategooria ilutulestikele ja teatri pürotehnilistele toodetele enne 4. juulit 2013 väljastatud riigisisesed load kehtivad loa väljastanud liikmesriigi territooriumil kuni aegumiskuupäevani või kuni 4. juulini 2017, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.
4. Erandina lõikest 3 on enne 4. juulit 2013 sõidukitele mõeldud pürotehnilistele toodetele, sealhulgas varuosadele, väljastatud riigisisesed load kehtivad kuni nende aegumiseni.
5. Direktiivi 2007/23/EÜ alusel välja antud sertifikaadid kehtivad käesoleva direktiivi alusel.
Artikkel 47
Riigisisesesse õigusesse ülevõtmine
1. Liikmesriigid võtavad artikli 3 punktide 7, 12, 13 ja 15-22, artikli 4 lõike 1, artikli 5, artikli 7 lõike 4, artikli 8 lõigete 2-9, artikli 9, artikli 10 lõike 2, artikli 11 lõigete 1 ja 3, artiklite 12-16, artiklite 18-29, artiklite 31-35, artikli 37, artikli 38 lõigete 1 ja 2, artiklite 39-42, artiklite 45 ja 46 ning I, II ja III lisa järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need 30. juuniks 2015. Nad edastavad komisjonile viivitamata nimetatud meetmete teksti.
Nad kohaldavad neid meetmeid alates 1. juulist 2015.
2. Erandina lõikest 1 võtavad liikmesriigid I lisa punkti 4 järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu ja avaldavad need hiljemalt 3. oktoobriks 2013. Nad edastavad komisjonile viivitamata nimetatud meetmete teksti. Liikmesriigid kohaldavad neid meetmeid alates 4. juulist 2013.
3. Kui liikmesriigid lõigetes 1 ja 2 osutatud meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti lisavad liikme sriigid märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi ning vastava märkuse sõnastuse näevad ette liikmesriigid.
4. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.
Artikkel 48
Kehtetuks tunnistamine
Direktiiv 2007/23/EÜ, mida on muudetud IV lisa A osas loetletud õigusaktidega, tunnistatakse kehtetuks alates 1. juulist 2015, ilma et see piiraks liikmesriike nende kohustuste täitmisel, mis on seotud riigisisesesse õigusesse ülevõtmise tähtaegadega ning IV lisa B osas esitatud direktiivi kohaldamise kuupäevadega.
Erandina käesoleva artikli esimesest lõigust tunnistatakse direktiivi 2007/23/EÜ I lisa punkt 4 kehtetuks alates 4. juulist 2013.
Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile ning neid loetakse vastavalt V lisas esitatud vastavustabelile.
Artikkel 49
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artiklit 1, artiklit 2, artikli 3 punkte 1-6, 8-11 ja punkti 14, artikli 4 lõikeid 2, 3 ja 4, artiklit 6, artikli 7 lõikeid 1, 2 ja 3, artikli 8 lõiget 1, artikli 10 lõikeid 1, 3 ja 4, artikli 11, lõiget 2, artikleid 17, 30 ja 36, artikli 38 lõiget 3, artikleid 43 ja 44 ning IV ja V lisa kohaldatakse alates 1. juulist 2015.
Artikkel 50
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Strasbourg, 12. juuni 2013


Input:
DECIZIA 2014/153/PESC A CONSILIULUI
din 20 martie 2014
de modificare a Deciziei 2011/172/PESC privind măsuri restrictive îndreptate împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Egipt
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
întrucât:
(1)
La 21 martie 2011, Consiliul a adoptat Decizia 2011/172/PESC (1).
(2)
Pe baza reexaminării Deciziei 2011/172/PESC, măsurile restrictive prevăzute de respectiva decizie ar trebui să fie reînnoite până la 22 martie 2015.
(3)
Decizia 2011/172/PESC ar trebui, prin urmare, să se modifice în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
La articolul 5 din Decizia 2011/172/PESC, al doilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Prezenta decizie se aplică până la 22 martie 2015.”
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 20 martie 2014.