Input:
BESLUIT Nr. 541/2014/EU VAN HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD
van 16 april 2014
tot oprichting van een ondersteuningskader voor ruimtebewaking en monitoring
HET EUROPEES PARLEMENT EN DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name artikel 189, lid 2,
Gezien het voorstel van de Europese Commissie,
Na toezending van het ontwerp van wetgevingshandeling aan de nationale parlementen,
Gezien het advies van het Europees Economisch en Sociaal Comité (1),
Na raadpleging van het Comité van de Regio's,
Handelend volgens de gewone wetgevingsprocedure (2),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In haar mededeling van 4 april 2011, getiteld „Naar een ruimtevaartstrategie van de Europese Unie ten dienste van de burger”, onderstreepte de Commissie dat de gemeenschappelijke bevoegdheid op het gebied van de ruimtevaart, welke krachtens het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie (VWEU) aan de Unie toekomt, hand in hand gaat met een versterkt partnerschap met de lidstaten. De Commissie benadrukte ook dat alle nieuwe acties gebaseerd moeten zijn op bestaande middelen en op het gezamenlijk bepalen waar nieuwe middelen nodig zijn.
(2)
In zijn resolutie van 26 september 2008, getiteld „Vooruitgang boeken met het Europees ruimtevaartbeleid” (3), herinnerde de Raad eraan dat ruimtevaartproducten onmisbaar zijn geworden voor onze economie en dat de veiligheid daarvan moet worden gewaarborgd. Hij onderstreepte dat „Europa […] moet zorgen voor een Europees vermogen voor monitoring en bewaking van zijn ruimtevaartinfrastructuur en van ruimteschroot, dat in eerste instantie op de bestaande nationale en Europese middelen steunt en waarbij de betrekkingen worden benut die met andere partnerlanden en hun vermogens kunnen worden aangeknoopt”.
(3)
In zijn resolutie van 25 november 2010, getiteld „Mondiale uitdagingen: volledig benutten van de Europese ruimtesystemen”, onderkende de Raad de behoefte aan een toekomstig vermogen voor omgevingsbewustzijn in de ruimte (space situational awareness, SSA) als activiteit op Europees niveau, om de bestaande nationale en Europese civiele en militaire systemen te ontwikkelen en te benutten, en verzocht hij de Commissie en de Raad een governanceregeling en een gegevensbeleid op te zetten dat de lidstaten in staat zal stellen hieraan bij te dragen met in aanmerking komende nationale vermogens overeenkomstig de vigerende beveiligingseisen en -voorschriften. Verder werden „alle Europese institutionele actoren verzocht passende maatregelen te verkennen” die gebaseerd zijn op welomschreven civiele en militaire gebruikerseisen, die gebruikmaken van dergelijke systemen overeenkomstig de toepasselijke beveiligingseisen en die inspelen op het werk in het kader van het SSA-voorbereidingsprogramma van het Europees Ruimteagentschap (ESA).
(4)
In de conclusies van de Raad van 31 mei 2011 over de mededeling van de Commissie getiteld „Naar een ruimtevaartstrategie van de Europese Unie ten dienste van de Europese burger” en in de resolutie van de Raad van 6 december 2011 getiteld „Beleidslijnen over de toegevoegde waarde en de voordelen van de ruimte voor de veiligheid van Europese burgers” (4) werd herhaald „dat een doeltreffend SSA-vermogen, in de zin van een activiteit op Europees niveau, nodig is”, en werd de Unie opgeroepen „zo ruim mogelijk gebruik te maken van de systemen, competenties en vaardigheden die in de lidstaten en op Europees en, naargelang van het geval, op internationaal niveau reeds bestaan of in ontwikkeling zijn”. Indachtig het feit dat van een dergelijk systeem tweeërlei gebruik zou worden gemaakt en de bijzondere beveiligingsdimensie ervan, riep de Raad de Commissie en de Europese Dienst voor extern optreden (EDEO) op om, in nauwe samenwerking met ESA en de lidstaten die dergelijke systemen in eigendom hebben en over capaciteit beschikken, en in overleg met alle betrokken actoren, voorstellen aan te dragen om de systemen en de capaciteit ten volle te exploiteren, met het oog op de ontwikkeling van een SSA-vermogen, in de zin van een activiteit op Europees niveau, en in dat verband een passende governance en een passend gegevensbeleid te definiëren die recht doen aan het zeer gevoelige karakter van SSA-gegevens.
(5)
SSA wordt gewoonlijk onderverdeeld in drie hoofddomeinen: ruimtebewaking en -monitoring (Space Surveillance and Tracking, SST), het waarnemen en voorspellen van ruimteweersverschijnselen, en aardscheerders. De activiteiten op deze gebieden zijn erop gericht infrastructuren in en van de ruimte te beschermen. Dit besluit, dat betrekking heeft op SST, dient de synergie tussen deze domeinen te bevorderen.
(6)
Teneinde het risico op botsingen te verkleinen, zou de Unie ook trachten synergieën te bewerkstelligen met initiatieven voor actieve verwijdering of passivering van ruimteschroot, zoals het initiatief van ESA.
(7)
Ruimteschroot is inmiddels een ernstige bedreiging voor de beveiliging, de veiligheid en de haalbaarheid van ruimtevaartactiviteiten. Er dient dan ook een ondersteuningskader voor SST te worden opgezet om de instelling en exploitatie van diensten voor de monitoring en bewaking van voorwerpen in de ruimte te ondersteunen, teneinde schade aan ruimtevaartuigen ten gevolge van botsingen en de verspreiding van ruimteschroot te voorkomen, en om banen en terugkeertrajecten te voorspellen, teneinde regeringen en instanties voor civiele bescherming zo goed mogelijk te informeren in het geval intacte ruimtevaartuigen of ruimteschroot op ongecontroleerde wijze in de dampkring van de aarde terugkeren.
(8)
Het SST-ondersteuningskader dient bij te dragen tot het waarborgen van de beschikbaarheid op lange termijn van Europese en nationale ruimtevaartinfrastructuurfaciliteiten en diensten die essentieel zijn voor de veiligheid en de beveiliging van de Europese economie, maatschappij en burgers.
(9)
De verstrekking van SST-diensten is in het belang van alle openbare en particuliere exploitanten van infrastructuur in de ruimte, met inbegrip van de Unie, gelet op de verantwoordelijkheden van de Unie voor de ruimtevaartprogramma's van de Unie, in het bijzonder de Europese programma's voor satellietnavigatie Galileo en Egnos welke zijn opgericht bij Verordening (EU) nr. 1285/2013 van het Europees Parlement en de Raad (5), alsmede het Copernicusprogramma dat is opgericht bij Verordening (EU) nr. 377/2014 van het Europees Parlement en de Raad. (6) Ook nationale overheden die belast zijn met civiele bescherming zullen profijt trekken uit vroegtijdige waarschuwingen voor ongecontroleerde terugkeer van objecten en uit informatie over het vermoedelijke tijdstip en inslaggebied. Die diensten kunnen ook nuttig zijn voor andere gebruikers zoals particuliere verzekeraars bij het ramen van de mogelijke aansprakelijkheid ten gevolge van botsingen tijdens de levensduur van een satelliet. Daarnaast dient voor de lange termijn te worden overwogen om te kunnen beschikken over een dienst voor gratis toegankelijke en herbruikbare openbare informatie over orbitale elementen van ruimteobjecten die zich in een baan om de aarde bevinden.
(10)
De SST-diensten dienen een aanvulling te vormen op de onderzoeksactiviteiten in verband met de bescherming van in de ruimte gestationeerde infrastructuur die plaatsvinden in het kader van Horizon 2020 als ingesteld bij Verordening (EU) nr. 1291/2013 van het Europees Parlement en de Raad (7), de vlaggenschipprogramma's van de Unie op ruimtegebied (Copernicus en Galileo), de digitale agenda, als bedoeld in de mededeling van de Commissie van 26 augustus 2010, getiteld „Een digitale agenda voor Europa”, andere telecommunicatie-infrastructuur die bijdraagt tot de verwezenlijking van de informatiemaatschappij, veiligheidsgerelateerde initiatieven, alsmede op de activiteiten van ESA.
(11)
Het SST-ondersteuningskader dient bij te dragen tot het vreedzame gebruik en de vreedzame verkenning van de ruimte.
(12)
Het SST-ondersteuningskader dient aandacht te besteden aan de samenwerking met internationale partners, in het bijzonder de Verenigde Staten van Amerika, internationale organisaties en andere derde partijen, vooral om botsingen in de ruimte te vermijden en de verspreiding van ruimteschroot te voorkomen. Daarnaast dient het een aanvulling te vormen op bestaande mitigatiemaatregelen, zoals de richtlijnen van de Verenigde Naties omtrent mitigatie ten aanzien van ruimteschroot en andere initiatieven, om de veiligheid, de beveiliging en de duurzaamheid van activiteiten in de kosmische ruimte te waarborgen. Het dient ook in overeenstemming te zijn met het voorstel van de Unie voor een internationale gedragscode voor ruimteactiviteiten.
(13)
Het SST-ondersteuningskader dient te bestaan in het vormen van netwerken en het gebruik van nationale SST-systemen om SST-diensten te leveren. Zodra dat is bereikt, dient de ontwikkeling van nieuwe SST-sensoren of de opwaardering van bestaande, door de lidstaten geëxploiteerde sensoren te worden aangemoedigd.
(14)
De Commissie en het uit hoofde van dit besluit op te richten STT-consortium dienen in nauwe samenwerking met ESA en andere belanghebbenden het voortouw te blijven nemen in de technische SST-dialogen met strategische partners in overeenstemming met hun respectieve bevoegdheden.
(15)
Civiel-militaire SSA-gebruikerseisen zijn gedefinieerd in het goedgekeurde werkdocument van de Commissiediensten getiteld „European space situational awareness high-level civil-military user requirements”. De verstrekking van SST-diensten dient te zijn ingegeven door eisen van civiele gebruikers. Dit besluit mag geen zuiver militaire doeleinden dienen. De Commissie dient te zorgen voor een passend mechanisme voor periodieke evaluatie en actualisering van de gebruikerseisen en daarbij ook vertegenwoordigers van de gebruikersgemeenschap betrekken. Zij dient daartoe het vereiste overleg met betrokken actoren zoals het Europees Defensieagentschap en ESA te blijven voeren.
(16)
De exploitatie van SST-diensten dient gebaseerd te zijn op een partnerschap tussen de Unie en de lidstaten en gebruik te maken van bestaande en toekomstige nationale deskundigheid en systemen, waaronder die welke via ESA worden ontwikkeld. De respectieve lidstaten dienen eigenaar te blijven van hun systemen, de controle erover te behouden en verantwoordelijk te blijven voor de exploitatie, het onderhoud en de vernieuwing ervan. Het SST-ondersteuningskader mag geen financiële steun bieden voor de ontwikkeling van nieuwe SST-sensoren. Indien zich, om aan de gebruikerseisen te voldoen, behoefte aan nieuwe sensoren doet gevoelen, zou daarin kunnen worden voorzien op nationaal niveau of, in voorkomend geval, via een Europees onderzoeks- en ontwikkelingsprogramma. De Commissie en de lidstaten dienen, onder voorbehoud van volledige naleving van de criteria voor deelname, de deelname te bevorderen en te vergemakkelijken van een zo groot mogelijk aantal lidstaten aan het SST-ondersteuningskader.
(17)
Het Satellietcentrum van de Europese Unie (SATCEN), een bij het Gemeenschappelijk Optreden van de Raad 2001/555/GBVB (8) ingesteld agentschap van de Unie dat geospatiale beeldinformatiediensten en -producten aan civiele en militaire gebruikers levert op diverse rubriceringsniveaus, zou aan de verstrekking van SST-diensten kunnen bijdragen. De deskundigheid van dit centrum op het gebied van de verwerking van vertrouwelijke informatie in een beveiligde omgeving alsmede zijn nauwe institutionele banden met de lidstaten, zijn voordelen die de afhandeling en verstrekking van SST-diensten ten goede komen. Wil het SATCEN in het SST-ondersteuningskader een rol spelen, dan dient dat Gemeenschappelijk Optreden, dat op dit moment niet voorziet in een optreden van het SATCEN op het gebied van SST, te worden gewijzigd. Waar nodig dient de Commissie samen te werken met de EDEO, gelet op de rol van deze laatste ter ondersteuning van de hoge vertegenwoordiger van de Unie voor buitenlandse zaken en veiligheidsbeleid bij het geven van de operationele leiding aan het SATCEN.
(18)
Nauwkeurige informatie over de aard, specificaties en de locatie van bepaalde voorwerpen in de ruimte kan relevant zijn voor de veiligheid van de Unie of haar lidstaten en voor derde landen. De lidstaten en in voorkomend geval via het Veiligheidscomité van de Raad (het Veiligheidscomité) dienen rekening te houden met overwegingen inzake adequate beveiliging en, bij de oprichting en exploitatie van het netwerk van relevante vermogens, waaronder SST-sensoren, met de capaciteit voor het verwerken en analyseren van SST-gegevens en de verstrekking van SST-diensten. Het is derhalve nodig om in dit besluit algemene voorwaarden vast te leggen voor het gebruik en de veilige uitwisseling van SST-informatie tussen de lidstaten, de ontvangers van SST-diensten en, voor zover van toepassing, het SATCEN. Verder dienen de Commissie, de EDEO en de lidstaten de coördinatiemechanismen te definiëren die nodig zijn voor de behandeling van beveiligingsvraagstukken in verband met het SST-ondersteuningskader.
(19)
De deelnemende lidstaten dienen de verantwoordelijkheid te dragen voor de totstandbrenging en de uitvoering van de bepalingen betreffende het gebruik van SST-gegevens en betreffende het gebruik en de uitwisseling van SST-informatie. De in dit besluit, de in de overeenkomst tussen de deelnemende lidstaten en, in voorkomend geval, de in de overeenkomst met het EUSC vervatte bepalingen betreffende het gebruik van SST-gegevens en betreffende het gebruik en de uitwisseling van SST-informatie dienen in overeenstemming te zijn met de door het Veiligheidscomité van de Raad goedgekeurde aanbevelingen voor de beveiliging van SST-gegevens.
(20)
De potentieel gevoelige aard van SST-gegevens vraagt om een efficiënte en op vertrouwen gebaseerde samenwerking, onder meer wat betreft de wijze waarop SST-gegevens worden verwerkt en geanalyseerd. Het mogelijke gebruik van opensourcesoftware, waarmee gemachtigde SST-gegevensverstrekkers veilig toegang kunnen krijgen tot de broncode voor het aanbrengen van operationele wijzigingen en verbeteringen, dient aan het bereiken van die doelstelling bij te dragen.
(21)
Het Veiligheidscomité beveelt aan een risicobeheersingsstructuur op te zetten om te waarborgen dat de aspecten van gegevensbeveiliging goed in acht worden genomen bij de uitvoering van het SST-ondersteuningskader. Daartoe dienen de deelnemende lidstaten en, voor zover van toepassing, het SATCEN geschikte structuren en procedures voor risicobeheersing in te stellen, met inachtneming van de aanbevelingen van het Veiligheidscomité.
(22)
Om eenvormige voorwaarden te waarborgen voor de uitvoering van dit besluit, dienen aan de Commissie uitvoeringsbevoegdheden te worden toegekend. Die bevoegdheden dienen te worden uitgeoefend in overeenstemming met Verordening (EU) nr. 182/2011 van het Europees Parlement en de Raad (9).
(23)
Daar de doelstellingen van dit besluit, namelijk de ondersteuning van acties ten behoeve van de oprichting en exploitatie van het netwerk van sensoren, de instelling van de capaciteit voor de verwerking en analyse van SST-gegevens, en de oprichting en exploitatie van SST-diensten, niet voldoende door de lidstaten alleen kunnen worden verwezenlijkt, omdat het verstrekken van dergelijk diensten door een consortium van deelnemende lidstaten de Unie ten goede komen, met name in haar rol van belangrijkste eigenaar van ruimtesystemen, maar vanwege de draagwijdte van dit besluit beter op het niveau van de Unie kunnen worden verwezenlijkt, kan de Unie overeenkomstig het in artikel 5 van het Verdrag betreffende de Europese Unie neergelegde subsidiariteitsbeginsel maatregelen nemen. Overeenkomstig het in hetzelfde artikel neergelegde evenredigheidsbeginsel, gaat dit besluit niet verder dan nodig is om deze doelstellingen te verwezenlijken.
(24)
De doelstellingen van dit besluit zijn vergelijkbaar met de doelstellingen van de programma's die zijn opgenomen in artikel 1, artikel 3, onder c) en d), en artikel 4 van Verordening (EU) nr. 1285/2013; in artikel 2, lid 2, onder b) en c), van Besluit 2013/743/EU van de Raad (10), en in bijlage I, deel II, punt 1.6.2, onder d) en in bijlage I, deel III, punten 7.5 en 7.8 daarvan; en in artikel 8, lid 2, onder b), van Verordening (EU) nr. 377/2014 dat een bedrag van maximaal 26,5 miljoen EUR in lopende prijzen toewijst. De totale financiële inspanning die nodig is om de doelstellingen van het SST-ondersteuningskader te verwezenlijken, in het bijzonder het vormen van netwerken van bestaande middelen, wordt geraamd op 70 miljoen EUR. Gezien de gelijkaardige doelstellingen van dit besluit en die van de bovenvermelde programma's zouden de acties waarin dit besluit voorziet door deze programma's moeten kunnen worden gefinancierd, geheel overeenkomstig hun basishandeling.
(25)
Om een aanvaardbaar niveau van Europese autonomie inzake SST-activiteiten zeker te stellen, is het mogelijkerwijs vereist voor SST een specifieke basishandeling in de zin van Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012 van het Europees Parlement en de Raad (11) vast te stellen. Een dergelijke optie dient in het kader van de tussentijdse evaluatie van het huidige meerjarig financieel kader te worden onderzocht.
(26)
Indachtig het gevoelige karakter van SSA, dienen de exploitatie van sensoren en de verwerking van gegevens die tot de verstrekking van SST-diensten leiden, een bevoegdheid van de deelnemende lidstaten te blijven. De nationale SST-systemen zullen blijven vallen onder het gezag van de lidstaten die verantwoordelijk zijn voor de controle en exploitatie ervan,
HEBBEN HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Oprichting van het kader
Bij dit besluit wordt een ondersteuningskader voor ruimtebewaking en -monitoring (SST) opgericht.
Artikel 2
Definities
Voor de toepassing van dit besluit wordt verstaan onder:
1. „voorwerp in de ruimte”: ieder in de ruimte aanwezig, door de mens gemaakt voorwerp;
2. „ruimtevaartuig”: ieder voorwerp in de ruimte dat een bepaald doel dient, met inbegrip van actieve kunstmanen en boventrappen van draagraketten;
3. „ruimteschroot”: ieder voorwerp in de ruimte, waaronder ruimtevaartuigen of brokstukken en delen daarvan die zich in een baan om de aarde bevinden of terugkeren in de aardatmosfeer, die niet functioneel zijn of niet langer een bepaald doel dienen, met inbegrip van delen van raketten of kunstmanen, of inactieve kunstmanen;
4. „SST-sensor”: een inrichting of combinatie van inrichtingen, zoals op aarde of in de ruimte gestationeerde radars en telescopen, die fysische parameters van voorwerpen in de ruimte, zoals grootte, positie en snelheid, kunnen meten;
5. „SST-gegevens”: de fysische parameters van door SST-sensoren geregistreerde voorwerpen in de ruimte of de baanparameters van voorwerpen in de ruimte die zijn afgeleid van de waarnemingen van SST-sensoren;
6. „SST-informatie”: verwerkte SST-gegevens die voor de ontvanger direct begrijpelijk zijn.
Artikel 3
Doelstellingen van het SST-ondersteuningskader
1. De algemene doelstelling van het SST-ondersteuningskader is bijdragen tot het waarborgen van de beschikbaarheid op lange termijn van Europese en nationale ruimtevaartinfrastructuur, voorzieningen en diensten die essentieel zijn voor de veiligheid en de beveiliging van de Europese economie, samenleving en burgers.
2. De specifieke doelstellingen van het SST-ondersteuningskader zijn:
a)
het beoordelen en verminderen van de risico's in verband met botsingen voor de activiteiten van Europese ruimtevaartuigen die zich in een baan rond de aarde bevinden en exploitanten van ruimtevaartuigen in staat stellen beperkingsmaatregelen efficiënter te plannen en uit te voeren;
b)
het verminderen van de risico's in verband met de lancering van Europese ruimtevaartuigen;
c)
het bewaken van de ongecontroleerde terugkeer in de atmosfeer van ruimtevaartuigen of -schroot, het geven van nauwkeurigere en efficiëntere vroegtijdige waarschuwingen teneinde de potentiële risico's voor de veiligheid van de burgers van de Unie en de potentiële schade aan vitale terrestrische infrastructuur terug te dringen;
d)
het proberen te voorkomen van de verspreiding van ruimteschroot.
Artikel 4
Door het SST-ondersteuningskader ondersteunde acties
1. Om de in artikel 3 vermelde doelstellingen te bereiken, ondersteunt het SST-ondersteuningskader de volgende acties die gericht zijn op het tot stand brengen van een SST-vermogen op Europees niveau, met een passend niveau van Europese autonomie:
a)
de totstandbrenging en exploitatie van een sensorfunctie bestaande uit een netwerk van grondsensoren en/of in de ruimte gestationeerde sensoren van de lidstaten, met inbegrip van door ESA ontwikkelde nationale sensoren voor het bewaken en volgen van voorwerpen in de ruimte en voor het ontwikkelen van een gegevensbank daarvan;
b)
de totstandbrenging en exploitatie van een verwerkingsfunctie voor de verwerking en analyse van de SST-gegevens op nationaal niveau om SST-informatie en -diensten te genereren die kunnen worden aangewend in het kader van de SST-dienstverleningsfunctie;
c)
de totstandbrenging van een functie voor het verlenen van SST-diensten, zoals bepaald in artikel 5, lid 1, aan de in artikel 5, lid 2, bedoelde entiteiten.
2. Het SST-ondersteuningskader heeft geen betrekking op de ontwikkeling van nieuwe SST-sensoren.
Artikel 5
STT-diensten
1. De in artikel 4 bedoelde SST-diensten zijn voor civiel gebruik. Zij omvatten de volgende diensten:
a)
de beoordeling van het risico op een botsing tussen ruimtevaartuigen of tussen ruimtevaartuigen en ruimteschroot en de afgifte van waarschuwingen ter voorkoming van botsingen gedurende de lancering, de vroege omloopbaanfase, de operationele omloopbaanfase en de eindfase van missies van ruimtevaartuigen;
b)
de detectie en typering van het versplinteren, uiteenvallen of botsen in de omloopbaan;
c)
de beoordeling van het risico bij ongecontroleerde terugkeer van voorwerpen uit de ruimte en ruimteschroot in de dampkring van de aarde en het genereren van daarmee verband houdende informatie, met inbegrip van een schatting van het vermoedelijke tijdstip en de plaats van een mogelijke inslag.
2. SST-diensten worden verstrekt aan:
a)
alle lidstaten;
b)
de Raad;
c)
de Commissie;
d)
de EDEO;
e)
openbare en particuliere eigenaren en exploitanten van ruimtevaartuigen;
f)
openbare civielebeschermingsinstanties.
SST-diensten worden verstrekt in overeenstemming met de in artikel 9 vermelde bepalingen betreffende het gebruik en de uitwisseling van SST-gegevens en -informatie.
3. De deelnemende lidstaten, de Commissie en, voor zover van toepassing, het SATCEN, zijn niet aansprakelijk voor:
a)
enige schade voortvloeiend uit de afwezigheid van of onderbrekingen in de verstrekking van SST-diensten;
b)
enige vertraging in de verstrekking van SST-diensten;
c)
enige onnauwkeurigheid in de via de SST-diensten aangeleverde informatie; of
d)
enige actie die naar aanleiding van de verstrekking van SST-diensten wordt ondernomen.
Artikel 6
Rol van de Commissie
1. De Commissie:
a)
beheert het SST-ondersteuningskader en zorgt voor de implementatie ervan;
b)
neemt de noodzakelijke maatregelen voor het identificeren, controleren, verminderen en bewaken van met het SST-ondersteuningskader verband houdende risico's;
c)
actualiseert waar nodig de SST-gebruikerseisen;
d)
stelt algemene richtsnoeren voor het beheer van het SST-ondersteuningskader op, vooral om de oprichting en het functioneren van het consortium te vergemakkelijken, als bedoeld in artikel 7, lid 3;
e)
bevordert waar nodig en in overeenstemming met artikel 7 de ruimst mogelijke deelname van de lidstaten.
2. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast die voorzien in een coördinatieplan en de bijbehorende technische maatregelen voor de acties van het SST-ondersteuningskader. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 12, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. De Commissie verstrekt aan het Europees Parlement en aan de Raad tijdig alle ter zake dienende informatie over de uitvoering van het SST-ondersteuningskader, in het bijzonder om transparantie en duidelijkheid te scheppen over:
a)
de voorgenomen inspanningen en de verschillende financieringsbronnen van de Unie;
b)
de deelname aan het SST-ondersteuningskader en aan de acties die het ondersteunt;
c)
de ontwikkeling van netwerken van STT-middelen van de lidstaten en van de SST-dienstverlening;
d)
de uitwisseling en het gebruik van STT-informatie.
Artikel 7
Deelneming van lidstaten
1. Een lidstaat die wenst deel te nemen aan de uitvoering van de in artikel 4 genoemde acties dient een aanvraag in bij de Commissie waarin wordt aangetoond dat aan de onderstaande criteria is voldaan:
a)
hij is eigenaar van of heeft toegang tot:
i)
toereikende, beschikbare of in ontwikkeling zijnde SST-sensoren en technische en personele middelen om die te exploiteren; of
ii)
toereikende capaciteiten voor operationele analyse en voor gegevensverwerking die speciaal voor SST zijn ontworpen;
b)
hij stelt een actieplan op voor de verwezenlijking van de in artikel 4 genoemde acties, met inbegrip van de bepalingen inzake samenwerking met andere lidstaten.
2. De Commissie stelt uitvoeringshandelingen vast met betrekking tot procedures voor de indiening van aanvragen en voor de naleving van de in lid 1 genoemde criteria door de lidstaten. Die uitvoeringshandelingen worden vastgesteld volgens de in artikel 12, lid 2, bedoelde onderzoeksprocedure.
3. Alle lidstaten die aan de in lid 1 bedoelde criteria voldoen, wijzen een nationale instantie aan om hen te vertegenwoordigen. De aangewezen nationale instanties vormen een consortium en sluiten de in artikel 10 bedoelde overeenkomst.
4. De Commissie maakt op haar website een lijst met de deelnemende lidstaten bekend en houdt die actueel.
5. De verantwoordelijkheid voor de exploitatie van sensoren, de verwerking van gegevens en de invoering van een gegevensbeleid berust bij de deelnemende lidstaten. De systemen van de deelnemende lidstaten blijven volledig onder nationale controle.
Artikel 8
Rol van het Satellietcentrum van de Europese Unie
Het Satellietcentrum van de Europese Unie (SATCEN) kan samenwerken met het uit hoofde van artikel 7, lid 3, op te richten consortium. In dat geval stelt het Satellietcentrum met de deelnemende lidstaten de nodige uitvoeringsregelingen vast.
Artikel 9
STT-gegevens en STT-informatie
Voor het gebruik en de uitwisseling van door het consortium vrijgegeven SST-informatie en voor het gebruik van STT-gegevens in het kader van het SST-ondersteuningskader, gelden, met het oog op de uitvoering van de in artikel 4 bedoelde acties, de volgende regels:
a)
ongeoorloofde openbaarmaking van gegevens en informatie wordt voorkomen, waarbij tegelijkertijd een efficiënte exploitatie en een optimale benutting van de gegenereerde informatie mogelijk worden gemaakt;
b)
de beveiliging van SST-gegevens wordt gewaarborgd;
c)
SST-informatie en -diensten worden op grond van de noodzaak van kennisneming ter beschikking gesteld aan de in artikel 5, lid 2, omschreven ontvangers van SST-diensten, in overeenstemming met de instructies en beveiligingsregels van de producent van de informatie en de eigenaar van het betrokken voorwerp in de ruimte.
Artikel 10
Coördinatie van operationele activiteiten
De aangewezen nationale instanties die het in artikel 7, lid 3, bedoelde consortium vormen, sluiten een overeenkomst tot vaststelling van de regels en mechanismen voor hun samenwerking bij de uitvoering van de in artikel 4 genoemde acties. Die overeenkomst bevat in het bijzonder bepalingen inzake:
a)
het gebruik en de uitwisseling van SST-informatie, rekening houdend met de goedgekeurde aanbevelingen getiteld „Gegevensbeleid voor omgevingsbewustzijn in de ruimte - aanbevelingen inzake de veiligheidsaspecten”;
b)
de instelling van een structuur voor risicobeheersing om te waarborgen dat de bepalingen inzake het gebruik en de veilige uitwisseling van SST-informatie worden uitgevoerd;
c)
de samenwerking met het SATCEN ter uitvoering van de in artikel 4, lid 1, punt c), genoemde actie.
Artikel 11
Toezicht en evaluatie
1. De Commissie houdt toezicht op de uitvoering van het SST-ondersteuningskader.
2. Uiterlijk op 1 juli 2018 dient de Commissie bij het Europees Parlement en de Raad een verslag in over de uitvoering van het SST-ondersteuningskader, waarin wordt ingegaan op de verwezenlijking van de doelstellingen van dit besluit, wat zowel de resultaten als het effect betreft, de doeltreffendheid van het gebruik van middelen en de Europese meerwaarde.
Dit verslag kan, indien passend, vergezeld gaan van wijzigingsvoorstellen, en van een basishandeling betreffende SST in de zin van Verordening (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 12
Comitéprocedure
1. De Commissie wordt bijgestaan door een comité. Dat comité is een comité in de zin van Verordening (EU) nr. 182/2011.
2. Wanneer naar dit artikel wordt verwezen, is artikel 5 van Verordening (EU) nr. 182/2011 van toepassing.
Artikel 13
Inwerkingtreding
Dit besluit treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 14
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Straatsburg, 16 april 2014.


Input:
ΚΑΤ’ ΕΞΟΥΣΙΟΔΌΤΗΣΗ ΟΔΗΓΊΑ 2014/12/ΕΕ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 18ης Οκτωβρίου 2013
για την τροποποίηση του παραρτήματος IV της οδηγίας 2011/65/ΕΕ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, όσον αφορά εξαίρεση για «μόλυβδο σε συγκολλητικά κράματα για πλακέτες τυπωμένων κυκλωμάτων ανιχνευτών και μονάδων συλλογής δεδομένων για τομογράφους εκπομπής ποζιτρονίων ενσωματωμένους σε εξοπλισμό απεικόνισης μαγνητικού συντονισμού», με σκοπό την προσαρμογή στην τεχνική πρόοδο
(Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη την οδηγία 2011/65/ΕΕ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 8ης Ιουνίου 2011, για τον περιορισμό της χρήσης ορισμένων επικίνδυνων ουσιών σε ηλεκτρικό και ηλεκτρονικό εξοπλισμό (1), και ιδίως το άρθρο 5 παράγραφος 1 στοιχείο α),
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Η οδηγία 2011/65/ΕΕ απαγορεύει τη χρήση μολύβδου στον ηλεκτρικό και ηλεκτρονικό εξοπλισμό που διατίθεται στην αγορά.
(2)
Στους τομογράφους εκπομπής ποζιτρονίων που είναι ενσωματωμένοι σε συστήματα απεικόνισης μαγνητικού συντονισμού σημειώνονται ισχυρές δονήσεις. Από την έρευνα έχει προκύψει ότι τα συγκολλητικά κράματα χωρίς μόλυβδο έχουν εξεταστεί για ευαισθησία στις δονήσεις και έχουν αποδειχτεί ότι είναι ευπαθέστερα σε πρώιμη αστοχία υπό τις συνθήκες ισχυρών δονήσεων σε σχέση με συγκολλήσεις που έχουν γίνει με συγκολλητικά κράματα κασσίτερου/μολύβδου. Οι ειδικοί όροι και οι γεωμετρικοί περιορισμοί του εξοπλισμού περιορίζουν τη δυνατότητα εφαρμογής μηχανικών μέτρων με τα οποία θα ήταν δυνατή η εξάλειψη ή ο επαρκής μετριασμός των επιπτώσεων των έντονων δονήσεων.
(3)
Η υποκατάσταση ή η εξάλειψη του μολύβδου είναι προς το παρόν επιστημονικά και τεχνικά αδύνατη. Η παρούσα εξαίρεση παρέχει στους κατασκευαστές επαρκή χρόνο για να διερευνήσουν τον εντοπισμό κατάλληλων υλικών και σχεδίων χωρίς μόλυβδο.
(4)
Η οδηγία 2011/65/ΕΕ πρέπει επομένως να τροποποιηθεί αναλόγως,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΟΔΗΓΙΑ:
Άρθρο 1
Το παράρτημα IV της οδηγίας 2011/65/ΕΕ τροποποιείται σύμφωνα με το παράρτημα της παρούσας οδηγίας.
Άρθρο 2
1. Τα κράτη μέλη θέτουν σε ισχύ τις νομοθετικές, κανονιστικές και διοικητικές διατάξεις που είναι αναγκαίες για τη συμμόρφωση με την παρούσα οδηγία το αργότερο την τελευταία ημέρα του έκτου μήνα μετά την έναρξη ισχύος της. Ανακοινώνουν αμέσως στην Επιτροπή το κείμενο των εν λόγω διατάξεων.
Οι διατάξεις αυτές, όταν θεσπίζονται από τα κράτη μέλη, παραπέμπουν στην παρούσα οδηγία ή συνοδεύονται από παρόμοια παραπομπή κατά την επίσημη δημοσίευσή τους. Ο τρόπος της παραπομπής αποφασίζεται από τα κράτη μέλη.
2. Τα κράτη μέλη ανακοινώνουν στην Επιτροπή το κείμενο των ουσιωδών διατάξεων εσωτερικού δικαίου που θεσπίζουν στον τομέα που διέπεται από την παρούσα οδηγία.
Άρθρο 3
Η παρούσα οδηγία αρχίζει να ισχύει την εικοστή ημέρα από τη δημοσίευσή της στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Άρθρο 4
Η παρούσα οδηγία απευθύνεται στα κράτη μέλη.
Βρυξέλλες, 18 Οκτωβρίου 2013.


Input:
32012R1046
L 310/34
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
08.11.2012.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1046/2012
od 8. studenoga 2012.
o provedbi Uredbe (EZ) br. 1059/2003 Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi zajedničkog razvrstavanja prostornih jedinica za statistiku (NUTS), u pogledu prosljeđivanja vremenskih okvira za novu regionalnu raspodjelu
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1059/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. svibnja 2003. o uspostavi zajedničkog razvrstavanja prostornih jedinica za statistiku (NUTS) (1), a posebno njezin članak 5. stavak 5.,
budući da:
(1)
Uredba (EZ) br. 1059/2003 predstavlja pravni okvir za regionalno razvrstavanje kako bi se omogućilo prikupljanje, obrada i širenje usklađenih regionalnih statističkih podataka u Uniji.
(2)
U skladu s člankom 5. stavkom 5. Uredbe (EZ) br. 1059/2003, prilikom izmjene razvrstavanja prema NUTS-u, država članica na koju se izmjena odnosi trebala bi proslijediti Komisiji vremenske okvire za novu regionalnu raspodjelu, kako bi se zamijenili već proslijeđeni podaci. Komisija bi trebala odrediti popis vremenskih okvira i njihovu duljinu uzimajući u obzir izvedivost njihove izrade. Vremenske okvire treba predati u roku dvije godine od izmjene razvrstavanja prema NUTS-u.
(3)
Razvrstavanje prema NUTS-u izmijenjeno je Uredbom Komisije (EU) br. 31/2011 (2) s učinkom od 1. siječnja 2012.
(4)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za europski statistički sustav,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Države članice prosljeđuju Komisiji vremenske okvire za novo regionalno razvrstavanje u skladu s popisom navedenim u Prilogu.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2012.


Input:
DECYZJA RADY
z dnia 9 października 2012 r.
w sprawie podpisania w imieniu Unii Europejskiej Umowy o partnerstwie w sprawie połowów między Unią Europejską a Republiką Mauritiusu
(2012/670/UE)
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 43 ust. 2 w związku z art. 218 ust. 5,
uwzględniając wniosek Komisji Europejskiej,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Unia podjęła negocjacje z Republiką Mauritiusu dotyczące umowy o partnerstwie w sprawie połowów, przyznającej statkom UE uprawnienia do połowów w wodach podlegających suwerenności lub jurysdykcji Republiki Mauritiusu.
(2)
W wyniku tych negocjacji w dniu 23 lutego 2012 r. parafowano Umowę o partnerstwie w sprawie połowów między Unią Europejską a Republiką Mauritiusu (zwaną dalej „umową o partnerstwie w sprawie połowów”).
(3)
Umowa o partnerstwie w sprawie połowów ma zastąpić Umowę między Europejską Wspólnotą Gospodarczą a Rządem Mauritiusa w sprawie połowów na wodach Mauritiusa (1).
(4)
Umowa o partnerstwie w sprawie połowów powinna zostać podpisana,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
Niniejszym upoważnia się w imieniu Unii do podpisania Umowy o partnerstwie w sprawie połowów między Unią Europejską a Republiką Mauritiusu, z zastrzeżeniem jej zawarcia (2).
Artykuł 2
Przewodniczący Rady zostaje niniejszym upoważniony do wyznaczenia osoby lub osób umocowanych do podpisania umowy o partnerstwie w sprawie połowów w imieniu Unii.
Artykuł 3
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej przyjęcia.
Sporządzono w Luksemburgu dnia 9 października 2012 r.


Input:
REGULAMENTO (UE) 2015/350 DA COMISSÃO
de 2 de março de 2015
que proíbe a pesca do tamboril nas zonas VIIIc, IX, X; águas da União da zona CECAF 34.1.1 pelos navios que arvoram o pavilhão da França
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1224/2009 do Conselho, de 20 de novembro de 2009, que institui um regime comunitário de controlo a fim de assegurar o cumprimento das regras da política comum das pescas (1), nomeadamente o artigo 36.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) 2015/104 do Conselho (2) fixa quotas de captura para 2015.
(2)
De acordo com as informações recebidas pela Comissão, as capturas da unidade populacional mencionada no anexo do presente regulamento, efetuadas por navios que arvoram o pavilhão ou estão registados no Estado-Membro referido nesse anexo, esgotaram a quota atribuída para 2015.
(3)
É, por conseguinte, necessário proibir as atividades de pesca dessa unidade populacional,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Esgotamento da quota
A quota de pesca atribuída para 2015 ao Estado-Membro referido no anexo do presente regulamento relativamente à unidade populacional nele mencionada é considerada esgotada na data indicada no mesmo anexo.
Artigo 2.o
Proibições
As atividades de pesca da unidade populacional mencionada no anexo do presente regulamento por navios que arvoram o pavilhão ou estão registados no Estado-Membro nele referido são proibidas a partir da data indicada no mesmo anexo. É proibido manter a bordo, transladar, transbordar ou desembarcar capturas dessa unidade populacional efetuadas por esses navios após a data indicada.
Artigo 3.o
Entrada em vigor
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 2 de março de 2015.


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 26 september 2012
om nödåtgärder för att förhindra spridningen av Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (tallvedsnematoden) inom unionen
[delgivet med nr C(2012) 6543]
(2012/535/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (1), särskilt artikel 16.3 fjärde meningen, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens beslut 2006/133/EG (2) krävs att medlemsstaterna tillfälligt vidtar ytterligare åtgärder mot spridningen av tallvedsnematoden när det gäller andra områden i Portugal än sådana där det är känt att den inte förekommer. Utbrott av tallvedsnematoden i Spanien och upprepade upptäckter av angripet trä, angripen bark och angripet träemballage från Portugal i andra medlemsstater visar att det finns en ökad risk för att tallvedsnematoden sprider sig utanför de områden i Portugal där det är känt att den förekommer. Det skulle få oacceptabelt stora ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser om tallvedsnematoden spred sig över hela unionen. Åtgärderna mot tallvedsnematoden bör därför utvidgas till att omfatta samtliga medlemsstater.
(2)
För att förhindra introduktion och spridning av tallvedsnematoden bör medlemsstaterna göra årliga inventeringar för att kontrollera eventuell förekomst av tallvedsnematoden i områden där någon förekomst inte tidigare påvisats och anta beredskapsplaner för den händelse att förekomst av tallvedsnematoden påvisas.
(3)
Om tallvedsnematoden skulle påträffas i ett område där förekomst inte tidigare varit känd bör medlemsstaten avgränsa de områden där utrotningsåtgärder ska tillämpas. Sådana åtgärder bör omfatta fällning av mottagliga växter som en försiktighetsåtgärd inom det angripna området och inom ett område med en radie på 500 m runt de plantor som är angripna av tallvedsnematoden, parallellt med intensifierad övervakning av förekomst av tallvedsnematoden i hela det avgränsade området.
(4)
Om en medlemsstat anser att det vore orimligt att fälla alla mottagliga växter upp till 500 m från de plantor som är angripna av tallvedsnematoden, t.ex. när området i fråga omfattar områden som är skyddade i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (3) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (4), bör det finnas alternativa riskhanteringslösningar som innebär avverkning av mottagliga växter i mindre skala. I sådana fall bör det finnas alternativa skyddsåtgärder för att garantera en likvärdig begränsning av risken för att tallvedsnematoden sprids.
(5)
Huvudsyftet med åtgärder mot tallvedsnematoden bör vara utrotning, medan inneslutning endast bör tillåtas i områden där utrotning inte är genomförbart. För att säkerställa att tallvedsnematoden utrotas överallt där så är möjligt bör medlemsstaterna vidta utrotningsåtgärder under minst fyra år. Där utrotning inte är möjligt bör medlemsstaterna emellertid i vissa fall få vidta inneslutningsåtgärder redan innan fyraårsperioden löpt ut.
(6)
Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om de åtgärder de vidtagit eller avser att vidta för att utrota eller innesluta tallvedsnematoden.
(7)
Berörda aktörer och allmänheten bör informeras om de utrotningsåtgärder och inneslutningsåtgärder som vidtagits.
(8)
Förflyttning av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom avgränsade områden och från dessa områden bör begränsas. Medlemsstaterna bör kontrollera om dessa förbud och begränsningar följs och vid behov införa korrigerande åtgärder.
(9)
Om begränsningarna av förflyttning av mottagligt trä och mottaglig bark omfattar krav på behandling av sådant trä och sådan bark bör medlemsstaterna godkänna och övervaka anläggningar som är utrustade för att kunna genomföra sådan behandling och utfärda växtpass för eller märka det mottagliga trä eller den mottagliga bark som behandlats. Det bör fastställas bestämmelser om godkännande och övervakning av sådana anläggningar. Det bör även fastställas bestämmelser om godkännande och övervakning av träemballagetillverkare som använder sådan märkning.
(10)
Medlemsstaterna och berörda aktörer bör ha tillgång till information om sådana godkända anläggningar. Kommissionen bör därför upprätta och regelbundet uppdatera en förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare.
(11)
Beslut 2006/133/EG bör därför upphävas.
(12)
Detta beslut bör ses över efter tre år för att ta hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växtskydd.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Definitioner
I detta beslut gäller följande definitioner:
a) mottagliga växter: växter av släktena Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. och Tsuga Carr., utom frukter och fröer av dessa.
b) mottagligt trä: trä av barrträd (Coniferales), utom sågat virke och stockar av Taxus L. och Thuja L.
c) mottaglig bark: bark av barrträd (Coniferales).
d) produktionsplats: anläggning som drivs som en enskild produktionsenhet. Detta kan omfatta produktionsanläggningar som av växtskyddsskäl drivs separat.
e) vektor: skalbaggar av släktet Monochamus Megerle in Dejean, 1821.
f) vektorns flygsäsong: tiden mellan den 1 april och 31 oktober, utom då det finns tekniska eller vetenskapliga belägg för att vektorns flygsäsong skulle vara av annan längd, med en säkerhetsmarginal på ytterligare fyra veckor i början och i slutet av den förväntade flygsäsongen.
g) träemballage: trä eller träprodukter som används för att stötta, skydda eller innehålla en vara, i form av packlådor, boxar, häckar, tunnor och liknande förpackningar, lastpallar, pallboxar och liknade anordningar, pallkragar och stödjevirke (dunnage), oavsett om det används vid transport av varor eller ej. Trä som bearbetats med lim, värme eller tryck eller en kombination av dessa och emballage som helt består av trä med en tjocklek på högst 6 mm omfattas inte.
Artikel 2
Inventeringar i områden där förekomst av tallvedsnematoden inte tidigare påvisats
1. Medlemsstaterna ska årligen göra inventeringar för att kontrollera eventuell förekomst av Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (tallvedsnematoden) på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark samt på vektorn, och fastställa om det inom deras respektive territorier finns några belägg för att tallvedsnematoden förekommer inom områden där förekomst inte tidigare påvisats.
Dessa inventeringar ska bestå av insamling och laboratorietestning av prover av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark samt vektorer. Antalet prover ska fastställas på grundval av välgrundade vetenskapliga och tekniska principer.
2. Medlemsstaterna ska ge kommissionen en beskrivning av de inventeringar som avses i punkt 1 med antalet inventeringsplatser, de områden som ska inventeras och antalet prover som ska laboratorietestas varje år. I beskrivningen ska det anges vilka vetenskapliga och tekniska principer som inventeringarna grundar sig på.
Beskrivningen ska lämnas till kommissionen senast den 1 mars det år som inventeringarna ska utföras.
3. Varje medlemsstat ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de inventeringar som avses i punkt 1 senast den 1 mars året efter det år då inventeringarna utfördes.
Artikel 3
Laboratorietestning
Laboratorietestning av förekomst av tallvedsnematoden hos mottagliga växter, mottagligt trä, mottaglig bark samt vektorer ska genomföras i enlighet med diagnosprotokollet för Bursaphelenchus xylophilus i EPPO-standarden PM7/4(2) (5). Metoderna i den standarden får kompletteras med eller ersättas av vetenskapligt validerade molekylära diagnosmetoder som visat sig vara minst lika känsliga och tillförlitliga som metoderna i EPPO-standarden.
Artikel 4
Beredskapsplaner
1. Senast den 31 december 2013 ska varje medlemsstat utarbeta en plan (nedan kallad beredskapsplanen) med de åtgärder som i enlighet med artiklarna 5-16 ska vidtas på medlemsstatens territorium i händelse av bekräftad eller misstänkt förekomst av tallvedsnematoden.
2. Beredskapsplanen ska innehålla
a)
uppgifter om de berörda organens och den ansvariga myndighetens roller och ansvarsområden i samband med åtgärderna,
b)
bestämmelser om kommunikationen om åtgärderna mellan de berörda organen, den ansvariga myndigheten, den berörda privata sektorn och allmänheten,
c)
bestämmelser om laboratorietestning, och
d)
bestämmelser om utbildning av personalen hos de organ som berörs av åtgärderna.
3. Medlemsstaterna ska se till att deras respektive beredskapsplaner utvärderas och ses över.
4. Medlemsstaterna ska på kommissionens begäran översända sina beredskapsplaner till kommissionen.
Artikel 5
Avgränsade områden
1. Om resultaten av den årliga inventering som avses i artikel 2.1 visar att tallvedsnematoden förekommer hos en mottaglig växt inom en del av en medlemsstats territorium där förekomst inte tidigare påvisats, eller om det finns andra belägg för sådan förekomst, ska medlemsstaten utan dröjsmål enligt punkt 2 avgränsa ett område (nedan kallat det avgränsade området).
Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas hos vektorn eller i en sändning mottagligt trä, mottaglig bark eller i träemballage ska den berörda medlemsstaten göra en undersökning i närheten av den plats där vektorn påträffades eller där det mottagliga träet, den mottagliga barken eller träemballaget fanns när fyndet gjordes. Om undersökningen visar att tallvedsnematoden förekommer hos en mottaglig växt ska första stycket också tillämpas.
2. Det avgränsade området ska bestå av ett område där förekomst av tallvedsnematoden påvisats (nedan kallat det angripna området) och ett område runt det angripna området (nedan kallat buffertzonen). Buffertzonen ska vara minst 20 km bred.
Om utrotningsåtgärder tillämpas i enlighet med artikel 6 får den berörda medlemsstaten besluta att minska buffertzonens bredd till minst 6 km under förutsättning att en sådan minskning inte äventyrar utrotningen.
3. Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas i en buffertzon ska ett nytt avgränsat område utan dröjsmål upprättas i enlighet med punkt 1 för att ta hänsyn till fyndet.
Alternativt får det befintliga avgränsade området ändras med hänsyn till fyndet om utrotningsåtgärder vidtas på området i enlighet med artikel 6.
Eventuell förekomst av tallvedsnematoden som påvisats i en buffertzon ska omgående anmälas till kommissionen och övriga medlemsstater.
4. Om förekomst av tallvedsnematoden påvisas på en medlemsstats territorium och det avgränsade området skulle komma att täcka en del av en eller flera andra medlemsstaters territorium, ska den eller de andra medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 upprätta ett eller flera avgränsade områden som kompletterar buffertzonen med en eller flera buffertzoner med samma bredd som buffertzonen i den medlemsstat där fyndet gjordes.
5. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om de avgränsade områdena inom sina respektive territorier inom en månad från det datum då tallvedsnematoden påträffades i området i fråga.
Underrättelsen ska innehålla en beskrivning av de avgränsade områdena, deras läge och namnen på de administrativa enheter som berörs av avgränsningen, och en karta där alla avgränsade områden, angripna områden och buffertzoner är utmärkta.
Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om ändringar av de avgränsade områdena inom sina respektive territorier inom en månad från att ändringen gjordes.
6. Om det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I inte påvisats någon förekomst av tallvedsnematoden i det avgränsade området i fråga under de fyra föregående åren, får medlemsstaten besluta att området inte längre ska vara avgränsat. En medlemsstat som befinner sig i den situation som beskrivs i punkt 5 i bilaga I får besluta att området inte längre ska vara avgränsat om det vid den provtagning och testning som avses i punkt 7 i samma bilaga bekräftas att det inte finns någon förekomst av tallvedsnematoden.
Den ska underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om beslutet inom en månad.
7. Kommissionen ska upprätta en förteckning över avgränsade områden och översända förteckningen till medlemsstaterna.
Förteckningen ska uppdateras i enlighet med de underrättelser som kommissionen fått i enlighet med punkterna 5 och 6.
Artikel 6
Utrotning
1. Medlemsstaterna ska vidta åtgärder i enlighet med bilaga I för att utrota tallvedsnematod som förekommer inom avgränsade områden på deras respektive territorier.
Tallvedsnematoden ska anses utrotad när det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I inte påvisats någon förekomst av tallvedsnematoden i det avgränsade området i fråga under de fyra föregående åren, eller om det vid den provtagning och testning som avses i punkt 7 tredje stycket i bilaga I bekräftas att det inte finns någon förekomst av tallvedsnematoden.
2. Medlemsstaterna ska se till att de åtgärder som avses i punkt 1 vidtas av tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller av andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 7
Inneslutning
1. Om det vid de årliga inventeringarna av de mottagliga växterna och vektorn enligt punkt 6 i bilaga I påvisats förekomst av tallvedsnematoden inom ett avgränsat område under åtminstone fyra år i rad och de samlade erfarenheterna visar att det i det läget är omöjligt att utrota tallvedsnematoden, får den berörda medlemsstaten i stället besluta att innesluta tallvedsnematoden i det området.
Den berörda medlemsstaten får emellertid innan fyraårsperioden löpt ut besluta att, i stället för att utrota tallvedsnematoden, innesluta den om det angripna området är större än 20 km i diameter, det finns belägg för att tallvedsnematoden förekommer inom hela det angripna området och de samlade erfarenheterna visar att det i det läget är omöjligt att utrota tallvedsnematoden i det området.
Inneslutningsåtgärder ska vidtas i enlighet med bestämmelserna i bilaga II.
2. Om en medlemsstat i enlighet med punkt 1 beslutar att vidta inneslutningsåtgärder i stället för utrotningsåtgärder ska den underrätta kommissionen och motivera sitt beslut.
Om andra stycket i punkt 1 tillämpas ska kommissionen göra undersökningar i den medlemsstaten för att kontrollera om villkoren i det stycket är uppfyllda.
3. Avgränsade områden där inneslutningsåtgärder vidtas i enlighet med punkt 1 ska anges som sådana i den förteckning som avses i artikel 5.7. Medlemsstater får endast vidta inneslutningsåtgärder i avgränsade områden som i förteckningen har angetts som områden där tallvedsnematoden innesluts.
4. Medlemsstaterna ska se till att de åtgärder som avses i punkt 1 vidtas av tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller av andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 8
Information till berörda aktörer och allmänheten
Om utrotningsåtgärder enligt artikel 6 eller inneslutningsåtgärder enligt artikel 7 vidtas ska den berörda medlemsstaten se till att åtgärder vidtas för att informera berörda aktörer och allmänheten.
Artikel 9
Kommunikation om nationella åtgärder
1. Medlemsstaterna ska inom en månad från den anmälan som föreskrivs i artikel 16.1 första stycket i direktiv 2000/29/EG om att tallvedsnematoden förekommer på en del av deras territorium där förekomsten tidigare varit okänd meddela kommissionen och övriga medlemsstater vilka åtgärder de har vidtagit och vilka åtgärder de har beslutat att vidta för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6.
2. Om en medlemsstat vidtar åtgärder för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6, ska det meddelande om åtgärder som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om åtgärder för fällning, provtagning, testning, avlägsnande och säker hantering av mottagliga växter, i enlighet med punkterna 2, 3, 4, 5, 7, 8 och 9 i bilaga I, samt om inventeringarnas utformning och upplägg, med antalet kontroller, prover och laboratorietester i enlighet med punkt 6 i bilaga I.
Om en medlemsstat vidtar åtgärder för att innesluta tallvedsnematoden i enlighet med artikel 7, ska det meddelande av åtgärder som avses i punkt 1 innehålla uppgifter om åtgärder för fällning, provtagning, testning, avlägsnande och säker hantering av mottagliga växter samt om inventeringarnas utformning och upplägg, med antalet kontroller, prover och laboratorietester i enlighet med punkterna 2 och 3 i bilaga II.
Meddelandet om åtgärder ska även innehålla en beskrivning av de åtgärder som ska vidtas för att informera de berörda aktörerna och allmänheten i enlighet med artikel 8 och av de kontroller som ska göras enligt artikel 11.1.
3. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år lämna en rapport till kommissionen och övriga medlemsstater om resultaten av de åtgärder som under det föregående året vidtagits i enlighet med artiklarna 6 och 7.
Rapporten ska innehålla uppgifter om antalet förekomster av tallvedsnematoden som påvisats och platserna för dessa, med kartor, antalet växter med nedsatt vitalitet och döda växter som påträffats, fällts, provtagits och testats, samt resultatet av dessa tester.
4. Medlemsstaterna ska senast den 1 mars varje år och efter den anmälan som avses i punkt 1 meddela kommissionen och övriga medlemsstater vilka åtgärder de har beslutat att vidta under det året för att utrota tallvedsnematoden i enlighet med artikel 6.
5. Om en medlemsstat beslutar att innesluta tallvedsnematoden inom ett avgränsat område i enlighet med artikel 7.1 ska den till kommissionen och övriga medlemsstater omedelbart lämna en reviderad version av det meddelande om åtgärder som avses i punkt 1.
Meddelandet om åtgärder får omfatta en period på upp till fem år om det gäller ett avgränsat område där inneslutningsåtgärder vidtagits i enlighet med artikel 7. Om meddelandet omfattar mer än ett år ska den berörda medlemsstaten förse kommissionen och övriga medlemsstater med en reviderad version av meddelandet om åtgärder senast den 31 oktober det år det löper ut.
Om det beslutas om väsentliga ändringar av inneslutningsåtgärderna ska meddelandet om åtgärder ses över och utan dröjsmål lämnas till kommissionen och övriga medlemsstater.
Artikel 10
Förflyttning av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom unionen
1. Mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark får endast förflyttas från avgränsade områden till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden till buffertzoner om villkoren i avsnitt 1 i bilaga III är uppfyllda.
2. Mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark får endast förflyttas inom angripna områden där utrotningsåtgärder vidtas om villkoren i avsnitt 2 i bilaga III är uppfyllda.
3. Medlemsstaterna får begränsa förflyttningen av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark inom angripna områden där inneslutningsåtgärder vidtas.
Artikel 11
Kontroller av förflyttningar från avgränsade områden till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden till buffertzoner
1. Medlemsstaterna ska göra regelbundna stickprovskontroller på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark som förflyttas från avgränsade områden på det egna territoriet till andra områden än avgränsade områden och från angripna områden på det egna territoriet till buffertzoner.
När medlemsstaterna i ett visst fall beslutar var kontrollerna ska göras, ska beslutet baseras på hur stor risken är att de växter eller det trä och den bark som ska kontrolleras bär på levande tallvedsnematoder, med tanke på varifrån sändningarna kommer, hur mottagliga växterna, träet och barken i fråga är och hur väl den operatör som ansvarar för förflyttningen tidigare följt bestämmelserna i detta beslut och beslut 2006/133/EG.
Kontroller av mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark ska göras
a)
på de platser där de förflyttas från angripna områden till buffertzoner,
b)
på de platser där de förflyttas från buffertzoner till områden som inte är avgränsade,
c)
på destinationsplatsen inom buffertzonen, och
d)
på ursprungsplatsen i det angripna området, t.ex. sågverk, varifrån de förflyttas från det angripna området.
Medlemsstaterna får besluta att göra ytterligare kontroller på andra platser än de som nämns i a-d.
Dessa kontroller ska omfatta en dokumentkontroll med avseende på kraven i avsnitt 1 i bilaga III, en identitetskontroll och, om kraven inte följts eller det finns misstanke om att de inte följts, en växtskyddskontroll med test av förekomst av tallvedsnematoden.
2. Medlemsstaterna ska göra stickprovskontroller på mottagliga växter, mottagligt trä och mottaglig bark som förflyttas från avgränsade områden utanför det egna territoriet till områden på det egna territoriet som inte är avgränsade.
Dessa kontroller ska omfatta en dokumentkontroll för att avgöra om kraven i avsnitt 1 i bilaga III är uppfyllda, en identitetskontroll och en växtskyddskontroll med tester av förekomst av tallvedsnematoden.
3. Resultaten av kontrollerna i punkt 1 ska meddelas till kommissionen och övriga medlemsstater varje månad, och kontrollerna i punkt 2 senast den 1 mars varje år.
Om dessa kontroller visar förekomst av tallvedsnematoden hos mottagliga växter, mottagligt trä eller mottaglig bark ska medlemsstaten omedelbart underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om fyndet.
Artikel 12
Åtgärder om artikel 10 inte följs
Om de kontroller som avses i artikel 11 visar att villkoren i avsnitt 1 eller 2 i bilaga III inte är uppfyllda ska den medlemsstat som gjorde kontrollerna omedelbart vidta någon av följande åtgärder med avseende på det material som inte uppfyller villkoren:
a)
Destruktion.
b)
Förflyttning under officiell övervakning till en behandlingsanläggning som godkänts särskilt för detta ändamål, där materialet får värmebehandlas så att en minimitemperatur på 56 °C uppnås i hela genomskärningen av det mottagliga träet och den mottagliga barken under minst 30 minuter, så att det garanterat blir fritt från levande tallvedsnematoder och levande vektorer.
c)
Om det material som inte uppfyller villkoren består av träemballage som används för själva varutransporten ska det, utan att det påverkar tillämpningen av bilaga III, under officiell övervakning skickas tillbaka till den plats varifrån det avsänts eller en plats i närheten av den plats där materialet kvarhålls, så att varorna kan ompackas och träemballaget i fråga destrueras, så att man undviker risk för att tallvedsnematoden sprids.
Artikel 13
Godkännande av behandlingsanläggningar
1. Medlemsstater på vars territorium det finns ett avgränsat område ska godkänna behandlingsanläggningar som är utrustade för att kunna genomföra en eller flera av följande uppgifter, i enlighet med bilaga III:
a)
Behandling av mottagligt trä och mottaglig bark i enlighet med avsnitt 1 punkt 2 a i bilaga III och avsnitt 2 punkt 2 första stycket c i samma bilaga.
b)
Utfärdande av sådana växtpass som avses i kommissionens direktiv 92/105/EEG (6) för mottagligt trä och mottaglig bark som behandlats i enlighet med led a vid behandlingsanläggningen i fråga, i enlighet med avsnitt 1 punkt 2 b i bilaga III och avsnitt 2 punkt 2 andra stycket b i samma bilaga.
c)
Behandling av träemballage i enlighet med avsnitt 1 punkt 3 a i bilaga III och avsnitt 2 punkt 3 i samma bilaga.
d)
Märkning av träemballage som i enlighet med bilaga II till FAO:s internationella standard för fytosanitära åtgärder nr 15 behandlats vid behandlingsanläggningen i fråga enligt led c, i enlighet med avsnitt 1 punkt 3 b i bilaga III och avsnitt 2 punkt 3 i samma bilaga.
Dessa anläggningar kallas nedan godkända behandlingsanläggningar.
2. Godkända behandlingsanläggningar ska se till att det mottagliga trä, den mottagliga bark och det träemballage som behandlats är spårbart.
Artikel 14
Märkningstillstånd
1. Medlemsstater på vars territorium det finns ett avgränsat område ska godkänna träemballagetillverkare som har den utrustning som krävs för att i enlighet med bilaga II till FAO:s internationella standard för fytosanitära åtgärder nr 15 märka det träemballage som de tillverkar av trä som behandlats vid en godkänd behandlingsanläggning och som åtföljs av det växtpass som avses i direktiv 92/105/EEG.
Sådana tillverkare kallas nedan godkända träemballagetillverkare.
2. Godkända träemballagetillverkare ska vid tillverkningen av träemballage uteslutande använda trä från behandlingsanläggningar som godkänts särskilt för detta ändamål och som åtföljs av det växtpass som avses i direktiv 92/105/EEG, och ska se till att det trä som används för ändamålet kan spåras tillbaka till dessa behandlingsanläggningar.
Artikel 15
Övervakning av godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
Medlemsstaterna ska övervaka de godkända behandlingsanläggningarna och de godkända träemballagetillverkarna för att säkerställa att de utför sina uppgifter enligt godkännandet.
Medlemsstaterna ska se till att övervakningen sker genom tekniskt kvalificerad personal vid de ansvariga officiella organen eller genom andra tekniskt kvalificerade personer som står under de ansvariga officiella organens tillsyn.
Artikel 16
Återkallande av godkännande för godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
1. Om en medlemsstat upptäcker förekomst av tallvedsnematoden i mottagligt trä, mottaglig bark eller träemballage som behandlats av en behandlingsanläggning som medlemsstaten godkänt ska den omedelbart återkalla godkännandet.
Om en medlemsstat upptäcker förekomst av tallvedsnematoden i mottagligt träemballage som märkts av en träemballagetillverkare som medlemsstaten godkänt ska den omedelbart återkalla godkännandet.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska en medlemsstat som beviljat godkännandet och som upptäcker att en godkänd behandlingsanläggning eller en godkänd träemballagetillverkare inte utför sina uppgifter enligt godkännandet vidta de åtgärder som krävs för att se till att artiklarna 13 och 14 följs.
Artikel 17
Förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare
1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen när de godkänner en behandlingsanläggning i enlighet med artikel 13 eller en träemballagetillverkare i enlighet med artikel 14 samt när de återkallar ett sådant godkännande.
2. Kommissionen ska upprätta en förteckning över godkända behandlingsanläggningar och godkända träemballagetillverkare och översända förteckningen till medlemsstaterna. Del A i förteckningen ska innehålla godkända behandlingsanläggningar. Del B i förteckningen ska innehålla godkända träemballagetillverkare. Förteckningen ska uppdateras på grundval av de upplysningar som medlemsstaterna lämnar.
Artikel 18
Upphävande
Beslut 2006/133/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 19
Översyn
Detta beslut ska ses över senast den 31 juli 2015.
Artikel 20
Tillämpningsdatum
Avsnitt 1 punkt 2 a andra meningen och avsnitt 2 punkt 2 c andra meningen i bilaga III ska tillämpas från och med den 1 januari 2013.
Artikel 21
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 26 september 2012.


Input:
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) 2015/526 DE LA COMISIÓN
de 27 de marzo de 2015
por el que se modifica el anexo I del Reglamento (CE) no 798/2008 con respecto a la entrada relativa a los Estados Unidos en la lista de terceros países, territorios, zonas o compartimentos desde los cuales están permitidos la importación en la Unión o el tránsito por la misma de determinadas mercancías de aves de corral, debido a la aparición de nuevos brotes de influenza aviar altamente patógena en dicho país
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2002/99/CE del Consejo, de 16 de diciembre de 2002, por la que se establecen las normas zoosanitarias aplicables a la producción, transformación, distribución e introducción de los productos de origen animal destinados al consumo humano (1), y, en particular, su artículo 8, frase introductoria, su artículo 8, punto 1, párrafo primero, su artículo 8, punto 4, y su artículo 9, apartado 4, letra c),
Vista la Directiva 2009/158/CE del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los intercambios intracomunitarios y las importaciones de aves de corral y de huevos para incubar procedentes de terceros países (2), y, en particular, su artículo 23, apartado 1, su artículo 24, apartado 2, y su artículo 25, apartado 2,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 798/2008 de la Comisión (3) establece requisitos de certificación veterinaria para las importaciones en la Unión y el tránsito por la misma, incluido el almacenamiento en tránsito, de aves de corral y productos derivados («las mercancías»). Dicho Reglamento establece que las mercancías pueden importarse en la Unión, o transitar por ella, únicamente cuando procedan de terceros países, territorios, zonas o compartimentos que figuren en las columnas 1 y 3 del cuadro de la parte 1 de su anexo I.
(2)
En el Reglamento (CE) no 798/2008 también se establecen las condiciones para considerar libre de influenza aviar de alta patogenicidad (IAAP) un tercer país, territorio, zona o compartimento.
(3)
Los Estados Unidos figuran en la parte 1 del anexo I del Reglamento (CE) no 798/2008 como tercer país desde el cual están permitidos la importación en la Unión o el tránsito por ella de las mercancías cubiertas por dicho Reglamento procedentes de determinadas partes de su territorio, dependiendo de la presencia de brotes de IAAP. Dicha regionalización se reconoció mediante el Reglamento (CE) no 798/2008, modificado por el Reglamento de Ejecución (UE) 2015/243 (4) y el Reglamento de Ejecución (UE) 2015/342 (5), a raíz de la aparición de brotes de IAAP en los Estados de California, Idaho, Oregón y Washington.
(4)
Un acuerdo entre la Unión y los Estados Unidos (6) prevé el rápido reconocimiento mutuo de las medidas de regionalización en el caso de brotes de una enfermedad en la Unión o en los Estados Unidos («el Acuerdo»).
(5)
Los Estados Unidos confirmaron la aparición de nuevos brotes de IAAP del subtipo H5 en aves de corral en los Estados de California, Oregón, Minnesota y Washington en febrero y marzo de 2015. Las autoridades veterinarias de los Estados Unidos suspendieron inmediatamente la expedición de certificados veterinarios para lotes de mercancías procedentes de los Estados afectados destinadas a la exportación a la Unión. Además, los Estados Unidos llevaron a cabo el sacrificio sanitario para controlar la IAAP y limitar su propagación.
(6)
A raíz de estos brotes en los Estados de California, Oregón, Minnesota y Washington, los Estados Unidos presentaron información actualizada sobre la situación epidemiológica en su territorio y las medidas adoptadas para evitar la propagación de la IAAP, que la Comisión acaba de evaluar. Con arreglo a dicha evaluación y a los compromisos establecidos en el acuerdo y las garantías ofrecidas por los Estados Unidos, procede modificar la prohibición de introducir en la Unión determinadas mercancías para abarcar todo el Estado de Minnesota y las partes de los Estados de California, Oregón y Washington que las autoridades veterinarias de los Estados Unidos han sometido a restricciones debido a los brotes actuales.
(7)
Los Estados Unidos han notificado además la finalización de las medidas de limpieza y desinfección después del sacrificio sanitario en las explotaciones donde se detectaron brotes entre mediados de diciembre de 2014 y mediados de enero de 2015. Procede indicar las fechas en las que estas partes del territorio que se sometieron a restricciones veterinarias debido a dichos brotes pueden considerarse de nuevo indemnes de IAAP y en las que deben volver a autorizarse las importaciones en la Unión de determinadas mercancías de aves de corral originarias de esas zonas.
(8)
Debe, por tanto, modificarse la entrada relativa a los Estados Unidos en la lista de la parte 1 del anexo I del Reglamento (CE) no 798/2008 para tener en cuenta la situación epidemiológica de dicho tercer país.
(9)
Procede, por tanto, modificar en consecuencia el anexo I del Reglamento (CE) no 798/2008.
(10)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité Permanente de Vegetales, Animales, Alimentos y Piensos.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
La parte 1 del anexo I del Reglamento (CE) no 798/2008 queda modificada con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 27 de marzo de 2015.


Input:
ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 930/2014
z dnia 28 sierpnia 2014 r.
zmieniające po raz 218. rozporządzenie Rady (WE) nr 881/2002 wprowadzające niektóre szczególne środki ograniczające skierowane przeciwko niektórym osobom i podmiotom związanym z siecią Al-Kaida
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 881/2002 z dnia 27 maja 2002 r. wprowadzające niektóre szczególne środki ograniczające skierowane przeciwko niektórym osobom i podmiotom związanym z siecią Al-Kaida (1), w szczególności jego art. 7 ust. 1 lit. a) i art. 7a ust. 1,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Załącznik I do rozporządzenia (WE) nr 881/2002 zawiera wykaz osób, grup i podmiotów, których fundusze oraz zasoby gospodarcze podlegają zamrożeniu na mocy tego rozporządzenia.
(2)
Dnia 20 sierpnia 2014 r. Komitet ds. Sankcji Rady Bezpieczeństwa Organizacji Narodów Zjednoczonych podjął decyzję o dodaniu jednej osoby fizycznej do wykazu osób, grup i podmiotów, w odniesieniu do których należy stosować zamrożenie funduszy i zasobów gospodarczych.
(3)
Należy zatem wprowadzić odpowiednie zmiany do załącznika I do rozporządzenia (WE) nr 881/2002.
(4)
W celu zapewnienia skuteczności środków ustanowionych w niniejszym rozporządzeniu musi ono wejść w życie w trybie natychmiastowym,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
Załącznik I do rozporządzenia (WE) nr 881/2002 zmienia się zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 28 sierpnia 2014 r.


Input:
TARYBOS SPRENDIMAS 2014/726/BUSP
2014 m. spalio 20 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/389/BUSP dėl Europos Sąjungos regioninių jūrinių pajėgumų stiprinimo Somalio pusiasalyje misijos (EUCAP NESTOR)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 42 straipsnio 4 dalį ir 43 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2014 m. liepos 22 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/485/BUSP (1), kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/389/BUSP (2) ir Europos Sąjungos regioninių jūrinių pajėgumų stiprinimo Somalio pusiasalyje misija (EUCAP NESTOR) pratęsiama iki 2016 m. gruodžio 12 d.;
(2)
Sprendimas 2012/389/BUSP turėtų būti iš dalies pakeistas, kad laikotarpis, kuriam numatyta orientacinė finansavimo suma, būtų pratęstas iki 2015 m. spalio 15 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimo 2012/389/BUSP 13 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Orientacinė finansavimo suma, skirta su EUCAP NESTOR susijusioms išlaidoms laikotarpiu nuo 2012 m. liepos 16 d. iki 2013 m. lapkričio 15 d. padengti, yra 22 880 000 EUR.
Orientacinė finansavimo suma, skirta su EUCAP NESTOR susijusioms išlaidoms laikotarpiu nuo 2013 m. lapkričio 16 d. iki 2014 m. spalio 15 d., padengti, yra 11 950 000 EUR.
Orientacinė finansavimo suma, skirta su EUCAP NESTOR susijusioms išlaidoms laikotarpiu nuo 2014 m. spalio 16 d. iki 2015 m. spalio 15 d., padengti, yra 17 900 000 EUR.“
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. spalio 16 d.
Priimta Liuksemburge 2014 m. spalio 20 d.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) 2015/357 DO CONSELHO
de 5 de março de 2015
que dá execução ao Regulamento (UE) n.o 208/2014 que impõe medidas restritivas dirigidas a certas pessoas, entidades e organismos, tendo em conta a situação na Ucrânia
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 208/2014 do Conselho, de 5 de março de 2014, que impõe medidas restritivas dirigidas a certas pessoas, entidades e organismos, tendo em conta a situação na Ucrânia (1), nomeadamente o artigo 14.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 5 de março de 2014, o Conselho adotou o Regulamento (UE) n.o 208/2014.
(2)
Com base numa reapreciação efetuada pelo Conselho, deverão ser alteradas as entradas respeitantes a 18 pessoas.
(3)
O anexo I do Regulamento (UE) n.o 208/2014 deverá, por conseguinte, ser alterado em conformidade,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O anexo I do Regulamento (UE) n.o 208/2014 é substituído pelo texto que consta do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 5 de março de 2015.


Input:
SMERNICA KOMISIE (EÚ) 2015/2115
z 23. novembra 2015,
ktorou sa s cieľom prijať osobitné limitné hodnoty pre chemické látky používané v hračkách mení doplnok C k prílohe II k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/48/ES o bezpečnosti hračiek, pokiaľ ide o formamid
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/48/ES z 18. júna 2009 o bezpečnosti hračiek (1), a najmä na jej článok 46 ods. 2,
keďže:
(1)
S cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany detí pred rizikami spôsobenými prítomnosťou chemických látok v hračkách sa v smernici 2009/48/ES stanovujú určité požiadavky, pokiaľ ide o chemické látky, ktoré sú klasifikované ako karcinogénne, mutagénne alebo toxické pre reprodukciu (CMR) v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (2), alergénne vonné látky a určité prvky. Okrem toho sa smernicou 2009/48/ES Komisia splnomocňuje prijať osobitné limitné hodnoty pre chemické látky používané v hračkách, ktoré sú určené na hranie pre deti vo veku do 36 mesiacov, a v iných hračkách, ktoré sú určené na vkladanie do úst, s cieľom zabezpečiť primeranú ochranu v prípade hračiek, s ktorými sa spája vysoký stupeň expozície. Prijatie týchto limitných hodnôt má podobu zaradenia do doplnku C k prílohe II k smernici 2009/48/ES.
(2)
Pre mnohé chemické látky sú v súčasnosti platné limitné hodnoty vzhľadom na dostupné vedecké dôkazy príliš vysoké alebo neexistujú. Preto by sa pre uvedené chemické látky mali prijať osobitné limitné hodnoty, pričom sa zohľadnia požiadavky na balenie potravín, ako aj rozdiely medzi hračkami a materiálmi, ktoré prichádzajú do styku s potravinami.
(3)
S cieľom poskytovať Európskej komisii poradenstvo pri príprave legislatívnych návrhov a politických iniciatív v oblasti bezpečnosti hračiek Komisia zriadila expertnú skupinu pre bezpečnosť hračiek. Poslaním jej podskupiny „Chemické látky“ je poskytovať poradenstvo, pokiaľ ide o chemické látky, ktoré sa môžu používať v hračkách.
(4)
Formamid (číslo CAS 75-12-7) sa v odvetví plastov a polymérov používa okrem iného najmä ako rozpúšťadlo, zmäkčovadlo, alebo ako látka, ktorá súvisí s hnacím plynom používaným pri výrobe peny (3). V roku 2010 niekoľko členských štátov identifikovalo formamid v skupine penových hračiek používaných ako podložky puzzle, čo vyvolalo obavy o zdravie detí pri inhalácii. Niektoré členské štáty prijali regulačné opatrenia alebo zvažovali ich prijatie.
(5)
Vo svojich rokovaniach o formamide podskupina „Chemické látky“ prijala stanovisko francúzskej Agentúry pre sanitárnu bezpečnosť potravín, životného prostredia a ochranu zdravia a bezpečnosť pri práci (ANSES) ako základ. V stanovisku sa odporučilo, aby sa emisie formamidu do ovzdušia z podložky puzzle obmedzili tak, aby nepresahovali hodnotu 20 μg/m3 meranú 28 dní po vybalení nových podložiek a ich uložení vo vákuovej komore pred predajom na základe skúšobnej metódy (4) v súlade s normami ISO 16000-6 a 16000-9 a za vhodných podmienok pre odber vzoriek výrobkov a skupiny výrobkov.
(6)
Podskupina „Chemické látky“ okrem toho zobrala do úvahy jasle (s objemom miestnosti 30 m3) s veľkou podložkou puzzle (1,2 m2, 720 g) a niekoľkými inými penovými hračkami (čím sa vzduchu vystaví až o 1 kg penového materiálu v hračkách navyše). Ak by penový materiál v hračkách obsahoval asi 200 mg/kg formamidu, ktorý by bol úplne emitovaný, vzduch v takýchto jasliach (pomer výmeny vzduchu 0,5 h- 1) by po 28 dňoch obsahoval 20 μg/m3 formamidu.
(7)
Formamid je podľa nariadenia (ES) č. 1272/2008 klasifikovaný ako toxická látka pre reprodukciu kategórie 1B. Podľa bodu 4 časti III prílohy II k smernici 2009/48/ES sa látky toxické pre reprodukciu kategórie 1B, ako napríklad formamid, môžu nachádzať v hračkách v koncentráciách, ktoré sa rovnajú príslušným koncentráciám stanoveným pre klasifikáciu zmesí s jeho obsahom, konkrétne 0,5 %, čo sa rovná 5 000 mg/kg (limit obsahu) do 1. júna 2015 a 0,3 %, čo sa rovná 3 000 mg/kg (limit obsahu) po uvedenom dátume, alebo sú nižšie ako uvedené koncentrácie. V smernici 2009/48/ES sa v súčasnosti nestanovuje emisný limit pre formamid.
(8)
Vzhľadom na uvedené skutočnosti podskupina „Chemické látky“ na svojom zasadnutí 28. novembra 2013 odporučila, aby sa emisie formamidu z penových materiálov v hračkách obmedzili v doplnku C k prílohe II k smernici 2009/48/ES na hodnotu 20 μg/m3 najviac po 28 dňoch od začiatku emisnej skúšky. Uvedená podskupina okrem toho na svojom zasadnutí 18. februára 2015 odporučila, že emisná skúška nie je potrebná, ak sa obsah formamidu rovná alebo je nižší ako 200 mg/kg (limitná hodnota odvodená v najhoršom scenári expozície).
(9)
Nie sú známe žiadne použitia formamidu v materiáloch prichádzajúcich do styku s potravinami, ktoré by sa mali brať do úvahy.
(10)
Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 47 smernice 2009/48/ES,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Doplnok C k prílohe II k smernici 2009/48/ES sa dopĺňa takto:
Látka
Číslo CAS
Limitná hodnota
„Formamid
75-12-7
20 μg/m3 (emisný limit), a to najviac po 28 dňoch od začiatku emisnej skúšky penových materiálov v hračkách obsahujúcich viac ako 200 mg/kg (limitná hodnota obsahu).“
Článok 2
1. Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr 24. mája 2017 zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Členské štáty bezodkladne oznámia Komisii znenie týchto ustanovení.
Tieto ustanovenia sa uplatňujú od 24. mája 2017.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 3
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 4
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 23. novembra 2015


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 471/2013,
22. mai 2013,
millega kehtestatakse kindlad impordiväärtused, et määrata kindlaks teatava puu- ja köögivilja hind piiril
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (1),
võttes arvesse komisjoni 7. juuni 2011. aasta rakendusmäärust (EL) nr 543/2011, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoriga, (2) eriti selle artikli 136 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EL) nr 543/2011 on sätestatud vastavalt mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste Uruguay vooru tulemustele kriteeriumid, mille alusel kehtestab komisjon kolmandatest riikidest importimisel kõnealuse määruse XVI lisa A osas sätestatud toodete ja ajavahemike kohta kindlad impordiväärtused.
(2)
Iga turustuspäeva kindel impordiväärtus on arvutatud rakendusmääruses (EL) nr 543/2011 artikli 136 lõike 1 kohaselt, võttes arvesse päevaandmete erinevust. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeval,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Käesoleva määruse lisas määratakse kindlaks rakendusmääruse (EL) nr 543/2011 artikliga 136 ette nähtud kindlad impordiväärtused.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 22. mai 2013


Input:
DÉCISION DU CONSEIL
du 24 juin 2014
concernant le lancement de l'échange automatisé de données relatives aux données ADN, en Belgique
(2014/410/UE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu la décision 2008/615/JAI du Conseil du 23 juin 2008 relative à l'approfondissement de la coopération transfrontalière, notamment en vue de lutter contre le terrorisme et la criminalité transfrontalière (1), et notamment son article 2, paragraphe 3, et son article 25,
vu la décision 2008/616/JAI du Conseil du 23 juin 2008 concernant la mise en œuvre de la décision 2008/615/JAI (2), et notamment son article 20 et son annexe, chapitre 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément au protocole sur les dispositions transitoires annexé au traité sur l'Union européenne, au traité sur le fonctionnement de l'Union européenne et au traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique, les effets juridiques des actes des institutions, organes et organismes de l'Union adoptés avant l'entrée en vigueur du traité de Lisbonne sont préservés aussi longtemps que ces actes n'auront pas été abrogés, annulés ou modifiés en application des traités.
(2)
En conséquence, l'article 25 de la décision 2008/615/JAI s'applique et le Conseil doit décider, à l'unanimité, si les États membres ont mis en œuvre les dispositions du chapitre 6 de ladite décision.
(3)
L'article 20 de la décision 2008/616/JAI prévoit que les décisions visées à l'article 25, paragraphe 2, de la décision 2008/615/JAI doivent être prises sur la base d'un rapport d'évaluation fondé sur un questionnaire. En ce qui concerne l'échange automatisé de données visé au chapitre 2 de la décision 2008/615/JAI, le rapport d'évaluation doit être fondé sur une visite d'évaluation et un essai pilote.
(4)
La Belgique a informé le secrétariat général du Conseil des fichiers nationaux d'analyses ADN auxquels les articles 2 à 6 de la décision 2008/615/JAI s'appliquent et des conditions régissant la consultation automatisée visée à l'article 3, paragraphe 1, de ladite décision, conformément à son article 36, paragraphe 2.
(5)
Conformément au chapitre 4, point 1.1, de l'annexe de la décision 2008/616/JAI, le questionnaire élaboré par le groupe de travail concerné du Conseil porte sur chacun des échanges de données automatisés et, lorsqu'un État membre estime qu'il satisfait aux conditions pour l'échange de données appartenant à la catégorie pertinente, il doit y répondre.
(6)
La Belgique a répondu au questionnaire concernant la protection des données et à celui concernant l'échange de données ADN.
(7)
La Belgique a réalisé un essai pilote avec les Pays-Bas, qui a été concluant.
(8)
Une visite d'évaluation a eu lieu en Belgique, et l'équipe d'évaluation néerlandaise a ensuite rédigé un rapport qu'elle a transmis au groupe de travail concerné du Conseil.
(9)
Un rapport général d'évaluation, comprenant un résumé des résultats du questionnaire, de la visite d'évaluation et de l'essai pilote concernant l'échange des données ADN, a été présenté au Conseil,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Aux fins de la consultation et de la comparaison automatisées de données ADN, la Belgique a pleinement mis en œuvre les dispositions générales relatives à la protection des données énoncées au chapitre 6 de la décision 2008/615/JAI et est autorisée à recevoir et à transmettre des données à caractère personnel conformément aux articles 3 et 4 de ladite décision à compter de la date d'entrée en vigueur de la présente décision.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
Fait à Luxembourg, le 24 juin 2014.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 799/2012 НА КОМИСИЯТА
от 5 септември 2012 година
за определяне на формата и съдържанието на счетоводната информация, която следва да бъде предоставена на Комисията за целите на уравняването на сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР, както и за целите на мониторинга и прогнозирането
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 42 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (2) се постановява, че трябва да бъдат установени формата и съдържанието на счетоводната информация, посочена в член 7, параграф 1, буква в) от същия регламент, както и редът и начинът на нейното предаване на Комисията.
(2)
Формата и съдържанието на счетоводната информация, която трябва да бъде предадена на Комисията за целите на уравняването на сметките на Европейския фонд за гарантиране на земеделието (ЕФГЗ) и на Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР), както и за целите на мониторинга и прогнозирането, понастоящем са определени в Регламент за изпълнение (ЕС) № 909/2011 на Комисията (3).
(3)
Приложенията към Регламент за изпълнение (ЕС) № 909/2011 не могат да бъдат използвани за целите, за които са предназначени, за финансовата 2013 година. Следователно Регламент за изпълнение (ЕС) № 909/2011 следва да бъде отменен и заменен с нов регламент, определящ формата и съдържанието на счетоводната информация за посочената финансова година.
(4)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета по земеделските фондове,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Формата и съдържанието на счетоводната информация, посочена в член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 885/2006, както и начинът на предаването ѝ на Комисията, са посочени в приложения I (Таблица с Х), II (Технически спецификации относно прехвърлянето на компютърни файлове към ЕФГЗ и ЕЗФРСР), III (Справочник) и IV (Структура на бюджетните кодове в рамките на ЕЗФРСР [F109]) към настоящия регламент.
Член 2
Регламент за изпълнение (ЕС) № 909/2011 се отменя, считано от 16 октомври 2012 г.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 16 октомври 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 5 септември 2012 година.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tad-9 ta' Ottubru 2014
dwar il-pożizzjoni li għandha tittieħed f'isem l-Unjoni Ewropea fil-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE dwar il-mandat li għandu jingħata lill-Bord Eżekuttiv taċ-Ċentru għall-Iżvilupp tal-Impriża (CDE)
(2014/740/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 209(2) flimkien mal-Artikolu 218(9) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-Ftehim ta' Sħubija bejn il-membri tal-Grupp ta' Stati Afrikani, tal-Karibew u tal-Paċifiku, minn naħa waħda, u l-Komunità Ewropea u l-Istati Membri tagħha, min-naħa l-oħra, iffirmat f'Cotonou fit-23 ta' Ġunju 2000 (1) (“il-Ftehim ta' Sħubija AKP-UE”),
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Billi:
(1)
Fir-raba' Forum ta' Livell Għoli dwar l-Effikaċja tal-Għajnuna f'Busan, il-Partijiet għall-Ftehim ta' Sħubija AKP-UE sejħu għal involviment tas-settur privat aktar dirett sabiex titmexxa 'l quddiem l-innovazzjoni, jinħolqu l-introjtu u l-impjiegi, jiġu promossi l-SMEs u l-intraprenditorija, jiġu mobilizzati r-riżorsi domestiċi u jitkomplew jiġu żviluppati mekkaniżmi finanzjarji innovattivi.
(2)
B'kont meħud ta' dak imsemmi hawn fuq u tal-evoluzzjoni tal-kuntest internazzjonali, b'mod partikolari l-għadd konsiderevoli ta' atturi u modalitajiet li jistgħu jipprovdu appoġġ effettiv lis-settur privat, il-programmi relatati għandhom jiġu implimentati permezz ta' organizzazzjonijiet li wrew il-kapaċità tagħhom li jipprovdu livell għoli ta' għarfien espert b'mod kost-effettiv.
(3)
Fid-disa' u tletin sessjoni tiegħu fid-19 u l-20 ta' Ġunju 2014 f'Najrobi, il-Kunsill tal-Ministri AKP-UE qabel, f'Dikjarazzjoni Konġunta, li jkompli bl-għeluq ordnat taċ-Ċentru għall-Iżvilupp tal-Impriża (“CDE”) u bl-emendament tal-Anness III tal-Ftehim ta' Sħubija AKP-UE u, għal dan il-għan, iddeċieda li jagħti delega ta' setgħat lill-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE biex imexxi din il-materja 'l quddiem bil-ħsieb li jadotta d-deċiżjonijiet meħtieġa.
(4)
Il-pożizzjoni tal-Unjoni fil-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE dwar il-mandat li għandu jingħata lill-Bord Eżekuttiv tas-CDE għandha għalhekk tkun ibbażata fuq l-abbozz ta' Deċiżjoni li jinsab mehmuż,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
1. Il-pożizzjoni li għandha tiġi adottata mill-Unjoni fil-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE dwar il-mandat li għandu jingħata lill-Bord Eżekuttiv tas-CDE għandha tkun stabbilita taħt it-termini tal-abbozz ta' Deċiżjoni tal-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE li jinsab mehmuż ma' din id-Deċiżjoni.
2. Jista' jiġi miftiehem tibdil żgħir għall-abbozz ta' Deċiżjoni mir-rappreżentanti tal-Unjoni fil-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE mingħajr il-ħtieġa ta' Deċiżjoni ulterjuri tal-Kunsill.
Artikolu 2
Wara l-adozzjoni tagħha, id-Deċiżjoni tal-Kumitat tal-Ambaxxaturi AKP-UE għandha tiġi ppubblikata f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fil-Lussemburgu, id-9 ta' Ottubru 2014.