Input:
DECIZIA COMISIEI
din 9 iulie 2014
privind măsura SA.35668 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) pusă în aplicare de Danemarca și Suedia în cazul întreprinderii Scandinavian Airlines
[notificată cu numărul C(2014) 4532]
(Numai textul în limba engleză este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2014/938/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
având în vedere decizia prin care Comisia a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene cu privire la ajutorul SA.35668 (13/C) (ex 13/NN) (ex 12/CP) (1),
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în temeiul dispozițiilor menționate anterior și având în vedere observațiile acestora,
întrucât:
1. PROCEDURA
(1)
La sfârșitul lunii octombrie 2012, Comisia și Autoritatea AELS de Supraveghere („ESA”) au fost contactate la nivel informal de Danemarca, Suedia și Norvegia (denumite, împreună, „statele”) în legătură cu intenția lor de a participa la o facilitate nouă de credit cu reînnoire automată („noua FCR”) în favoarea Scandinavian Airlines („SAS”, denumită în continuare „grupul SAS” sau „societatea”). La 12 noiembrie 2012, statele au decis să participe la noua FCR, fără a transmite însă Comisiei o notificare oficială cu privire la măsura în cauză.
(2)
La 14 noiembrie 2012, Comisia a inițiat un caz ex officio cu privire la noua FCR. Comisia a adresat solicitări de informații Danemarcei și Suediei la 29 noiembrie 2012, 18 decembrie 2012, 28 ianuarie 2013 și 18 februarie 2013, la care a primit răspuns la 6 decembrie 2012, 8 ianuarie 2013, 5 și 13 februarie 2013 și, respectiv, la 22 martie 2013. Danemarca și Suedia au furnizat informații suplimentare în cadrul unei scrisori din data de 3 iunie 2013.
(3)
În plus, la 20 noiembrie 2012, Comisia a primit o plângere din partea Ryanair, urmată de o altă plângere, adresată de European Low Fares Airline Association (ELFAA - Asociația Europeană a Companiilor Aeriene Low-Cost) la 4 februarie 2013, în legătură cu care Danemarca și Suedia au formulat observații în cadrul unei scrisori din 22 martie 2013.
(4)
Prin scrisoarea din 19 iunie 2013, Comisia a informat Danemarca și Suedia în legătură cu decizia sa de a iniția procedura stabilită la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene („TFUE”) cu privire la ajutor (denumită în continuare „decizia de inițiere”). Danemarca și Suedia au transmis observații cu privire la decizia de inițiere în cadrul unor scrisori din 19 august 2013.
(5)
Decizia Comisiei de a iniția procedura a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) la 28 septembrie 2013. Comisia a invitat părțile interesate să prezinte observații cu privire la aceste măsuri.
(6)
Comisia a primit observații din partea grupului SAS și a Foundation Asset Management Sweden AB („FAM”) (3) la 28 octombrie 2013. La 5 noiembrie 2013, Comisia a transmis aceste observații Danemarcei și Suediei, cărora li s-a oferit posibilitatea să răspundă. Prin scrisorile din 4 și 5 decembrie 2013, autoritățile suedeze și daneze au indicat că nu au obiecții cu privire la observațiile formulate de grupul SAS și de FAM.
(7)
Comisia a solicitat informații suplimentare din partea Danemarcei și a Suediei prin scrisoarea pe care le-a adresat-o la 25 februarie 2014, primind răspunsuri la 25 martie 2014 din partea ambelor state membre. În plus, prin scrisorile din 5 și 7 martie 2014, autoritățile daneze și suedeze au informat Comisia că SAS a decis să anuleze noua FCR și să studieze posibilități alternative de consolidare a bazei sale de capital. Anularea a intrat în vigoare la 4 martie 2014.
(8)
Prin scrisorile din datele de 4 și 7 iulie 2014, Suedia și, respectiv, Danemarca au convenit să renunțe la drepturile care decurg din articolul 342 din TFUE coroborat cu articolul 3 din Regulamentul nr. 1, iar adoptarea și notificarea prezentei decizii să se facă în limba engleză.
(9)
În cazul acestei proceduri, Comisia deține competența exclusivă de a aprecia dacă dispozițiile TFUE au fost respectate de Danemarca și Suedia. Pe de altă parte, în temeiul articolului 109 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”) coroborat cu articolul 24 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, ESA deține competența de a stabili dacă Norvegia a respectat dispozițiile acordului SEE. De asemenea, în temeiul articolului 109 alineatul (2) și al Protocolului 27 la Acordul privind SEE, pentru a asigura o aplicare uniformă pe întregul teritoriu al SEE, ESA și Comisia cooperează, fac schimb de informații și se consultă reciproc cu privire la aspecte legate de politica de supraveghere și cazuri individuale.
(10)
Având în vedere elementele expuse mai sus și faptul că ambele instituții sunt competente în paralel în cazul de față, Comisia a colaborat și a purtat consultări cu ESA înainte de a adopta prezenta decizie.
2. PIAȚA SCANDINAVĂ A TRANSPORTURILOR AERIENE
(11)
Între 2001 și 2011, piața scandinavă a transporturilor aeriene (care acoperă Danemarca, Suedia, Finlanda și Norvegia) a înregistrat, potrivit informațiilor disponibile, o creștere cu 126 % a numărului de locuri pasageri-kilometri disponibile (ASK) (4). Creșterea înregistrată pe piața scandinavă a zborurilor de scurtă distanță li se datorează aproape în întregime transportatorilor low-cost, în special Norwegian Air Shuttle și Ryanair. Se estimează, de fapt, că transportatorii low-cost au generat 90 % din creșterea constatată în perioada respectivă (5).
(12)
Deși importanța căpătată de operatorii de transport low-cost a crescut, SAS rămâne cel mai important actor de pe piața scandinavă, cu o cotă de piață estimată în 2011 la 35,6 %, cu mult sub nivelurile maxime de peste 50 % atinse cu un deceniu în urmă. Cotele de piață ale Norwegian Air Shuttle și Ryanair au fost de 18,7 % și, respectiv, de 6,8 % în anul respectiv.
3. BENEFICIARUL
(13)
SAS este compania aeriană a statelor, cel mai mare transportator aerian din Scandinavia și al optulea transportator aerian din Europa. De asemenea, se numără printre membrii fondatori ai Star Alliance. Acest grup de transportori aerieni, care include Scandinavian Airlines, Widerøe (6) și Blue1, își are sediul la Stockholm, iar principalul său punct nodal european și intercontinental îl constituie Aeroportul Copenhaga. În 2013, SAS a transportat aproximativ 28 milioane de pasageri, obținând venituri de circa 42 de miliarde SEK.
(14)
În prezent, SAS se află în proporție de 50 % în proprietatea statelor: Suedia deține 21,4 %, Danemarca, 14,3 %, iar Norvegia, 14,3 %. Principalul acționar privat este Fundația Knut și Alice Wallenberg („KAW”) (7,6 %), iar ceilalți acționari dețin participații de 1,5 % sau mai mici.
Tabelul 1
Principalii acționari ai SAS AB la 31 martie 2012 (7)
Acționar
Total (%)
Guvernul suedez
21,4
Guvernul danez
14,3
Guvernul norvegian
14,3
Fundația Knut și Alice Wallenberg
7,6
Försäkringsaktiebolaget, Avanza Pension
1,5
A.H Värdepapper AB
1,4
Unionen
1,4
Banca Națională a Danemarcei
1,4
Robur Försäkring
0,9
Ponderus Försäkring
0,8
Andra AP-fonden
0,5
Tredje AP-fonden
0,5
SSB+TC Ledning Omnibus FD No OM79
0,5
Nordnet Pensionsförsäkring AB
0,4
Swedbank Robur Sverigefond
0,4
Swedbank Robur Sverigefond Mega
0,3
JPM Chase NA
0,3
AMF Aktiefond Småbolag
0,3
JP Morgan Bank
0,3
KPA Pensionsförsäkring AB
0,2
Nomura International
0,2
(15)
Timp de mai mulți ani, SAS s-a aflat într-o situație financiară precară, înregistrând pierderi repetate între 2008 și 2013. În noiembrie 2012, Standard and Poor's („S&P”) a degradat ratingul de credit al acestei societăți, de la B- la JRC+ (8). Aceste dificultăți au fost accentuate de mediul de piață, caracterizat prin nivelul ridicat al costurilor aferente carburantului și prin incertitudinile care au planat asupra cererii.
(16)
Din rapoartele anuale ale societății reiese îndeosebi că, între 2008 și 2012, SAS a suferit pierderi substanțiale în fiecare an și a acumulat un volum important al datoriei financiare nete.
Tabelul 2
Principalele date financiare ale SAS 2007-2012 (în milioane SEK) (9)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
(ian. - oct.)
Încasări
50 958
52 870
44 918
41 070
41 412
35 986
Datoria financiară netă
1 231
8 912
6 504
2 862
7 017
6 549
Câștiguri înainte de impozite (EBT)
1 044
- 969
- 3 423
- 3 069
- 1 629
- 1 245
Venit net
636
- 6 360
- 2 947
- 2 218
- 1 687
- 985
Fluxul de trezorerie al exercițiului
- 1 839
- 3 084
- 1 741
868
- 1 243
- 1 018
Randamentul capitalului angajat (ROCE) - %
6,7
- 19,6
- 11,7
- 7,6
- 2,2
- 8,1
Randamentul capitalului nominal după impozitare - %
3,8
- 47,6
- 26,8
- 17,0
- 12,0
- 24,8
Capacitatea de acoperire a dobânzilor - %
1,8
- 5,3
- 4,4
- 1,9
- 0,6
- 1,6
(17)
În urma deteriorării situației sale financiare, SAS a urmat un program de reducere substanțială a costurilor („Core SAS”) în perioada 2009-2010. Pentru a pune în aplicare acest program, SAS a trebuit să atragă aporturi de capital social din partea acționarilor săi prin intermediul a două emisiuni de drepturi de subscriere: (i) 6 miliarde SEK în aprilie 2009; și (ii) 5 miliarde SEK în mai 2010 (10).
(18)
Dificultățile financiare întâmpinate de SAS au atins un punct culminant în 2012, an în care societatea a prezentat planul de afaceri 4 Excellence Next Generation („Planul 4XNG”), care a constituit, în opinia conducerii societății aeriene, „ultima șansă” pentru SAS (11). În plus, în noiembrie 2012, presa a relatat despre posibilitatea ca SAS să intre în faliment (12).
4. DESCRIEREA MĂSURII: NOUA FCR DIN 2012
(19)
La fel ca și alte companii aeriene la nivel mondial, SAS s-a bazat pe facilități de credit externe pentru a menține lichiditățile la un nivel minim. Începând cu 20 decembrie 2006, SAS s-a bazat pe o FCR care urma să expire în iunie 2013 („FCR anterioară”). FCR anterioară s-a ridicat la 366 de milioane EUR și a fost pusă la dispoziție cu titlu exclusiv de o serie de bănci ([…] (13)). Ea a cuprins, de asemenea, o serie de angajamente sau condiții financiare, cum ar fi […].
(20)
În decembrie 2011, ca urmare a deteriorării rezultatelor economice ale societății, conducerea SAS a decis să utilizeze în întregime facilitatea de credit anterioară. În urma unei cereri de deschidere a procedurii de faliment depuse de o filială a SAS (și anume Spanair) în ianuarie 2012, SAS a inițiat negocieri cu băncile și a ajuns la un acord cu privire la revizuirea angajamentului la 15 martie 2012. Revizuirea angajamentului a condus la creșterea costurilor de utilizare aferente FCR anterioare, a înăsprit condițiile de tragere și a prevăzut că SAS are obligația de a asigura rambursarea integrală și imediată a sumei utilizate. În plus, SAS a trebuit să le ofere creditorilor un plan de recapitalizare care a trebuit să fie aprobat de Consiliul de administrație și de către acționarii principali, și anume statele și KAW.
(21)
Planul de recapitalizare s-a bazat pe așa-numitul Plan 4XNG, care era deja în curs de elaborare la începutul anului 2012. Planul 4XNG a răspuns, de asemenea, temerilor exprimate de […] cu privire la planul de afaceri existent al SAS, denumit 4 Excellence („Planul 4X”), în mai 2012. Potrivit SAS, Planul 4XNG i-ar permite societății să se afirme ca o companie aeriană autonomă din punct de vedere financiar. Planul a stabilit o serie de ținte financiare pe care SAS trebuia să le îndeplinească în exercițiul financiar 2014-2015. Acestea au inclus o marjă a câștigurilor înainte de dobânzi și impozite (EBIT) de peste 8 %, o rată de pregătire financiară de peste 20 % și o rată a capitalului propriu (raportul capital propriu/active) mai mare de 35 %. Planul 4XNG urma să permită SAS să obțină o creștere a câștigurilor înainte de impozitare (EBT) cu aproximativ 3 miliarde SEK anual, în timp ce punerea sa în aplicare ar necesita costuri de restructurare și costuri punctuale de aproximativ 1,5 miliarde SEK.
(22)
Un alt obiectiv al Planului 4XNG a fost de a pregăti societatea în vederea introducerii unor noi norme contabile în materie de pensii începând din noiembrie 2013, norme în legătură cu care se anticipa că vor avea un impact negativ asupra capitalurilor proprii ale grupului SAS. În plus, planul a inclus angajamentul de a finaliza un plan de cesiuni de active și de finanțare, care a totalizat aproximativ 3 miliarde SEK sub formă de posibile încasări în numerar nete. Cesiunea de active a inclus (14): (i) vânzarea filialei Widerøe, o filială de transport aerian la nivel regional din Norvegia (15); (ii) vânzarea unei participații minoritare la […]; (iii) vânzarea de interese imobiliare aeroportuare; (iv) externalizarea activității de handling la sol (16); (v) vânzarea de motoare de aeronave (17); (vi) operațiunea de vânzare și leaseback sau o altă operațiune de finanțare privind […]; (vii) externalizarea sistemelor de gestionare și a centrelor de intermediere telefonică (18); și (viii) vânzarea sau finanțarea acoperită de garanții a trei aeronave Q400.
(23)
Statele subliniază în mod insistent că Planul 4XNG se baza pe autofinanțare, ceea ce presupunea ca SAS să genereze un volum suficient de numerar din exploatare și din cesiuni de active neesențiale pentru a acoperi costurile inițiale ale punerii în aplicare a Planului 4XNG. Cu toate acestea, SAS și-a exprimat îngrijorarea în legătură cu modul în care investitorii vor percepe situația lichidităților, care a fost fragilizată din cauza nivelului ridicat al costurilor inițiale aferente punerii în aplicare a Planului 4XNG. Ca urmare, SAS a solicitat o prelungire a FCR anterioare împreună cu introducerea noii FCR sprijinite de state și de KAW. Cu toate acestea, SAS a susținut că nici FCR anterioară (prelungită), nici noua FCR nu ar urma să fie utilizate.
(24)
Discuțiile pe marginea noii FCR au început la 4 iunie 2012 (19). Inițial, în concordanță cu planul de recapitalizare (a se vedea considerentul 20), băncile care erau creditoare ale FCR anterioare au solicitat ca statele să pună la dispoziție o nouă rundă de finanțare prin capitaluri proprii, de exemplu, o emisiune de drepturi de subscriere, deoarece nu erau dispuse să finanțeze singure o nouă FCR. Statele au respins totuși această idee.
(25)
După ce s-au purtat negocieri, băncile au acceptat o nouă FCR, care ar urma să fie constituită împreună cu statele și KAW și structurată în condiții de strictă egalitate, fără subordonare sau drepturi disproporționate în ceea ce privește garanțiile. Trebuie remarcat faptul că, potrivit obiectivelor inițiale, noua FCR urma să aibă un volum de [3-6] miliarde SEK, deși valoarea garanțiilor disponibile a fost de doar [1-4] miliarde SEK. La 22 octombrie 2012, volumul noii FCR a fost redus, în cele din urmă, la 3,5 miliarde SEK (aproximativ 400 de milioane EUR).
(26)
Noua FCR a fost acordată de aceleași bănci care au acordat FCR anterioară [cu o singură excepție (20)], împreună cu statele și KAW. În această privință, noua FCR a fost acordată în proporție de 50 % de state, proporțional cu participația la SAS, iar restul de 50 % a fost acordat de bănci și de KAW. Statele și KAW au participat la această nouă FCR în aceleași condiții (comisioane, rate ale dobânzii, angajamente) ca și băncile.
(27)
Principalele caracteristici ale noii FCR au fost următoarele:
-
a fost împărțită în două subfacilități în valoare de 2 miliarde SEK(facilitatea A) și, respectiv, 1,5 miliarde SEK(facilitatea B), la care statele au contribuit cu 50 % din valoare. Condițiile legate de preț referitoare la ambele facilități au prevăzut un comision inițial, un comision de angajament, un comision de utilizare, o marjă și un comision de ieșire;
-
SAS a trebuit să îndeplinească anumite condiții pentru a putea beneficia de FCR, iar aceste condiții au fost mai stricte pentru facilitatea B decât pentru facilitatea A (21);
-
noua FCR a continuat să asigure mecanismele de garantare prevăzute de FCR anterioară și, în plus, creditorii au primit garanții pentru toate acțiunile deținute la Widerøe și toate celelalte active fixe negrevate de sarcini ale grupului SAS începând din decembrie 2012. Noua FCR a beneficiat, astfel, de o garanție de prim rang asupra unei serii de active ale SAS, inclusiv asupra acțiunilor filialelor sale Widerøe și SAS Spare Engine în proporție de 100 %, a 18 aeronave și a mai multor proprietăți. Aceste valori mobiliare au fost evaluate la o valoare contabilă de aproximativ 2,7 miliarde SEK(reprezentând aproximativ 75 % din noua FCR) și au fost împărțite în mod proporțional între facilitatea A și facilitatea B;
-
facilitatea B putea fi utilizată doar după ce facilitatea A ar fi fost utilizată în întregime. După 1 ianuarie 2014, SAS nu ar fi putut să efectueze retrageri din aceasta decât în cazul în care ar fi fost finalizată vânzarea de active ale Widerøe sau de acțiuni deținute la Widerøe;
-
data scadenței noii FCR era 31 martie 2015.
(28)
La 25 octombrie 2012 s-a ajuns la un acord cu privire la clauzele aplicabile noii FCR. Acesta a depins totuși, printre altele, de obținerea aprobării parlamentare pentru fiecare stat și de semnarea de acorduri sindicale cu piloții și echipajele de cabină.
(29)
Statele au prezentat un raport din data de 7 noiembrie 2012, întocmit de CITI (denumit în continuare „Raportul CITI”), prin care se urmărea să se stabilească dacă un investitor privat aflat într-o situație cât mai apropiată posibil de cea a statelor ar fi participat la noua FCR conform unor clauze și condiții similare. Luând în calcul ipoteza unei aplicări încununate de succes a Planului 4XNG conform scenariului său de referință, raportul CITI a conchis că participarea statelor la noua FCR ar genera o rată internă de rentabilitate(„RIR”) de [90-140] %, un multiplu al rentabilității cash-on-cash de circa [4-9]x, precum și o creștere a valorii capitalului propriu de aproximativ [700-1 200] % (din noiembrie 2012 până în martie 2015). Astfel, Raportul CITI a ajuns la concluzia că randamentul solicitat de state ar fi cel puțin egal cu cel cerut de investitori privați aflați într-o situație similară. Cu toate acestea, raportul CITI nu a evaluat probabilitatea ca SAS să execute cu succes „scenariul de bază” al Planului 4XNG și nici nu a evaluat impactul abaterilor de la „scenariul de bază”, cum ar fi, de exemplu, nereușita monetizării activelor neesențiale.
(30)
SAS a anunțat, la 19 decembrie 2012, că au fost îndeplinite toate condițiile necesare pentru ca noua FCR să intre în vigoare (a se vedea considerentul 28), inclusiv aprobarea de către parlamentele statelor. Începând cu această dată și până la 3 martie 2014, noua FCR a fost în vigoare, înlocuind FCR anterioară (22).
(31)
Prin scrisoarea din 3 iunie 2013, Danemarca și Suedia au explicat că, în urma vânzării a 80 % din acțiunile societății Widerøe (a se vedea considerentul 22), statele și băncile creditoare ajunseseră la un acord cu SAS cu privire la modificarea clauzelor și condițiilor care reglementează noua FCR, deși acordul de modificare nu fusese încă semnat în mod oficial. În observațiile pe care le-au prezentat în timpul investigației oficiale, autoritățile suedeze și daneze au informat Comisia că modificarea noii FCR fusese semnată de toate părțile și urma să intre în vigoare la data finalizării tranzacției Widerøe, și anume la 30 septembrie 2013. Printre aceste modificări s-au numărat următoarele:
-
facilitatea A urma să fie redusă de la 1,173 miliarde SEK la 0,8 miliarde SEK, iar scadența sa urma să fie prelungită cu cinci luni, până la 1 iunie 2014;
-
SAS urma să constituie o garanție în numerar în valoare de[0,5-0,8] miliarde SEK pentru facilitatea A. Restul de [0,1-0,4] miliarde SEK urma să fie garantat cu valorile mobiliare deja incluse în noul acord privind FCR;
-
0,2 miliarde SEK din facilitatea A urmau să fie anulate după cedarea parțială a diviziunii de handling la sol. Înainte de anularea noii FCR, la 4 martie 2014, SAS a semnat o scrisoare de intenție cu un cumpărător potențial (23);
-
Facilitatea B urma să fie redusă de la 1,5 miliarde SEK la 1,2 miliarde SEK.
5. DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
(32)
În decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat îndoielile cu privire la participarea pari passu a statelor, a KAW și a băncilor la noua FCR, mai ales din cauza următoarelor elemente:
-
expunerea anterioară a băncilor față de SAS, din cauza participării lor la FCR anterioară. Într-adevăr, băncile și-au redus cu aproximativ jumătate contribuția la noua FCR și, prin urmare, și-au diminuat expunerea generală față de SAS cu aproximativ 50 % în ceea ce privește FCR, în timp ce statele - care nu au primit niciun venit în contul emisiunilor de drepturi de subscriere din 2009 și 2010, din cauza rezultatelor constant negative ale SAS- și-au mărit expunerea la SAS;
-
faptul că, în ianuarie 2012, SAS utilizase în întregime FCR anterioară ar fi putut influența decizia băncilor creditoare de a participa la noua facilitate, pentru a evita orice alte trageri și a se asigura că nu și-au pierdut în totalitate propriile contribuții la FCR din cauza dificultăților cu care se confruntă societatea;
-
Comisia nu a putut aprecia cu claritate dacă decizia băncilor de a participa la noua FCR a fost influențată de sprijinul financiar de care SAS a beneficiat în mod continuu din partea statelor pe durata exercițiilor anterioare. Comisia a observat, de asemenea, că implicarea statelor a constituit o cerință strictă care a condiționat participarea operatorilor privați la noua FCR;
-
Comisia a ridicat semne de întrebare în legătură cu posibilitatea de a compara participarea KAW la noua FCR cu participarea unui investitor privat, având în vedere măsura în care KAW este expusă la SAS, nu numai prin intermediul acțiunilor deținute, ci și prin intermediul Băncii SEB.
(33)
Mai mult decât atât, Comisia s-a întrebat dacă se poate considera că participarea statelor la noua FCR este rațională din punctul de vedere al unui acționar și dacă această participare ar răspunde testului investitorului privat în economia de piață (IPP), făcând abstracție de raționamentul pari passu. În această privință, Comisia a efectuat o evaluare pentru a stabili dacă Planul 4XNG s-a bazat pe ipoteze suficient de solide pentru a convinge un investitor privat să participe la noua FCR și dacă analizele de sensibilitate efectuate în acest plan au fost excesiv de optimiste.
(34)
De exemplu, Comisia a atras atenția, printre altele, asupra cifrelor optimiste prezentate în plan cu privire la creșterea pieței exprimată în ASK și PIB, precum și cu privire la evaluarea la 0 % a ratei inflației din perioada 2015-2017. De asemenea, Comisia și-a exprimat îndoiala cu privire la posibilitatea de a se formula previziuni la momentul semnării noii FCR în ceea ce privește reușita punerii în aplicare a tuturor inițiativelor de reducere a costurilor și cesiuni de active.
(35)
În ceea ce privește clauzele și condițiile aferente noii FCR și evaluarea realizată de CITI cu privire la randamentul preconizat al participării statelor la noua FCR, Comisia a subliniat faptul că, în raportul său, CITI nu a evaluat Planul 4XNG și nici nu a realizat o analiză de sensibilitate a modelului financiar, ci s-a bazat doar pe informațiile care i-au fost furnizate. Comisia a evidențiat, de asemenea, faptul că raportul CITI nu a evaluat noua garanție FCR din perspectiva unui investitor privat în economia de piață și nu a luat în considerare impactul unor eventuale scenarii alternative bazate pe ipoteze mai puțin optimiste (inclusiv situații de neîndeplinire a obligațiilor de plată) asupra analizei randamentului. În această privință, Comisia a observat că raportul CITI atribuie o probabilitate zero eventualității ca SAS să cunoască situații de neîndeplinire a obligațiilor de plată în următorii trei ani, părând în acest mod să subestimeze riscul.
(36)
Având în vedere considerațiile expuse mai sus, Comisia nu a putut exclude posibilitatea ca participarea statelor la noua FCR să fi constituit un avantaj în favoarea SAS în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(37)
În ultimul rând, dacă noua FCR ar fi presupus acordarea unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, Comisia și-a exprimat îndoiala în legătură cu posibilitatea ca noua FCR să fie considerată compatibilă cu piața internă. În această privință, Comisia a încercat să stabilească dacă poate fi invocat unul dintre posibilele argumente în favoarea compatibilității prevăzute de TFUE. Având în vedere caracterul măsurii și dificultățile întâmpinate de SAS, Comisia a constatat că singurele criterii pertinente au părut să fie cele referitoare la ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate, prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (c) din TFUE, pe baza Liniilor directoare privind ajutorul de stat pentru salvarea și restructurarea întreprinderilor aflate în dificultate (24) („liniile directoare S&R”). Cu toate acestea, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că condițiile referitoare la ajutoarele pentru salvare și restructurare prevăzute în liniile directoare S&R nu au părut să fie îndeplinite.
6. OBSERVAȚII PRIVIND DECIZIA DE INIȚIERE A PROCEDURII
6.1. Observații formulate de Danemarca și Suedia
(38)
Danemarca și Suedia susțin că participarea lor la noua FCR este conformă cu condițiile de piață, întrucât au participat la facilitatea menționată pari passu, împreună cu băncile și KAW, ceea ce exclude existența unui ajutor de stat.
(39)
Danemarca și Suedia susțin că SAS nu a utilizat niciodată FCR anterioară în perioada în care au avut loc negocierile privind noua FCR. Cele două state iau act de modificările aduse FCR anterioare în martie 2012, prin care s-au prevăzut condiții de utilizare și mai stricte, și susțin că, datorită acestora, de la sfârșitul lunii iunie 2012, băncile au fost în măsură să respingă orice cerere de tragere prezentată de SAS. Suma utilizată din FCR a fost rambursată integral de SAS în martie 2012 și, începând din acel moment, SAS nu a mai efectuat nicio tragere din FCR anterioară. Prin urmare, s-ar putea aprecia pe baza unor argumente rezonabile că băncile respective sunt investitori „exteriori” care participă la noua FCR în condiții de egalitate cu statele (25), fără a fi supuse unei expuneri negarantate semnificative față de SAS (26).
(40)
În ceea ce privește participarea KAW la noua FCR împreună cu băncile, autoritățile daneze și suedeze sunt de părere că expunerea economică a KAW față de SEB era limitată și nu ar fi putut influența decizia KAW de a participa la noua FCR.
(41)
Mai mult decât atât, Danemarca și Suedia susțin că Planul 4XNG era realist și ar putea fi pus în aplicare cu succes. Acestea susțin că toate aspectele și ipotezele, inclusiv cele legate de previziunile în materie de venituri („RASK”) (27), de măsurile de reducere a costurilor și de cesiunile planificate, au fost examinate cu atenție, pentru a îndeplini obiectivele financiare ale Planului 4XNG pentru perioada 2014-2015. În plus, Planul 4XNG, - împreună cu toate ipotezele pe care s-a bazat -, a fost examinat îndeaproape atât de consilierii financiari externi ai statelor (Goldman Sachs), cât și de cei ai băncilor ([…]) și a fost adaptat astfel încât să țină seama de observațiile și recomandările formulate de consilierii respectivi. De asemenea, cele două state subliniază că, în perioada în care s-au decis să participe la noua FCR, previziunea potrivit căreia planul avea să fie pus în aplicare cu succes s-a bazat pe faptul că încheierea unor noi acorduri sindicale a constituit o condiție prealabilă pentru noua FCR. În plus, potrivit Danemarcei și Suediei, evoluțiile survenite între decembrie 2012 și anularea noii FCR, la 4 martie 2014, au demonstrat că planul era pe cale să atingă rezultatele preconizate (28).
(42)
În ceea ce privește clauzele și condițiile noii FCR, Danemarca și Suedia susțin că acestea au fost conforme cu condițiile normale de piață, întrucât erau similare cu condițiile aplicate în cazul unor tranzacții comparabile, iar noua FCR a prevăzut, de asemenea, comisioane în avans mai mari și condiții mai stricte cu privire la trageri decât majoritatea tranzacțiilor analizate. În ceea ce privește pachetul de mecanisme de garantare, Danemarca și Suedia afirmă că riscurile financiare efective asumate de băncile creditoare au fost neglijabile, deoarece garanțiile au avut o valoare estimată care a depășit în mod evident volumul facilității A. Prin urmare, într-un scenariu de lichidare, toate creanțele băncilor creditoare ar fi satisfăcute de mecanismele de garantare sau de alte active ale SAS care ar putea fi vândute, cum ar fi […], acțiunile deținute la […] etc. În sprijinul elementelor enumerate mai sus poate fi invocată și anularea efectivă a unei părți importante din angajamentele asumate în cadrul facilității A în prima jumătate a anului 2013. Potrivit Danemarcei și a Suediei, în acest mod se demonstrează că băncile au acționat într-un spirit comercial și cu prudență atunci când au decis să participe împreună cu statele și KAW la noua FCR.
(43)
În cele din urmă, Danemarca și Suedia au raportat că creditorii FCR au beneficiat de un randament ridicat al participării la noua FCR, fără ca SAS să fi fost nevoită să efectueze trageri din această facilitate. În acest mod, s-ar putea argumenta punctul de vedere potrivit căruia participarea statelor la noua FCR împreună cu KAW a avut loc în deplină conformitate cu principiul IPP.
6.2. Observațiile prezentate de grupul SAS
(44)
Grupul SAS susține că statele au participat la noua FCR în calitatea lor de acționari, și nu în calitate de autorități publice. Pornind de la această premisă, participarea la un astfel de instrument era preferabilă unui aport de capitaluri proprii, având în vedere veniturile considerabile obținute de acționari/creditori sub formă de comisioane, precum și creșterea preconizată a valorii acțiunilor.
(45)
În ceea ce privește testul pari passu, grupul SAS afirmă că cerințele acestuia au fost îndeplinite, deoarece băncile nu aveau expuneri față de SAS și, prin urmare, ar trebui tratate în calitate de investitori „exteriori”. În plus, participarea statelor la noua FCR nu a influențat comportamentul băncilor, deoarece solicitarea ca acționarii să participe la noua FCR a venit din partea SAS, și nu din partea băncilor. În plus, grupul SAS susține că băncile au decis să participe la noua FCR în condiții de egalitate cu statele și KAW, bazându-se pe rezultatele foarte bune ale analizei raportului dintre riscuri și venituri.
(46)
De asemenea, grupul SAS sprijină afirmația formulată de Danemarca și Suedia potrivit căreia ipotezele care au stat la baza Planului 4XNG erau solide, avansând previziuni foarte realiste în ceea ce privește cei trei vectori principali, și anume creșterea pieței exprimată în ASK, creșterea PIB-ului în intervalul în 2015-2017 și ipoteza că inflația va fi de 0 %. De asemenea, riscurile legate de punerea în aplicare a planului au fost examinate îndeaproape de toate băncile creditoare, punându-se accent în special pe RASK ca indicator-cheie al rentabilității societății.
(47)
Grupul SAS argumentează totodată că mecanismele de garantare au fost suficient evaluate și că riscul ca SAS să se afle în incapacitatea de a pune în aplicare Planul 4XNG a fost diminuat. În sprijinul acestei afirmații s-a invocat faptul că realizarea de economii de costuri a constituit o condiție prealabilă impusă creditorilor care au subscris la noua FCR și că încheierea de noi acorduri colective, în noiembrie 2012, a avut o importanță determinantă pentru punerea în aplicare cu succes a planului.
(48)
Grupul SAS reproșează Comisiei că nu a ținut seama de alternativa falimentului și de faptul că statele ar fi pierdut valoarea participației lor combinate dacă nu ar fi fost pusă la dispoziție noua FCR. În acest context, grupul SAS subliniază că statele au participat la noua FCR în calitatea lor de acționari principali ai SAS, urmărind să obțină un nivel adecvat de randament al investiției lor.
(49)
În ultimul rând, grupul SAS raportează că punerea în aplicare a Planului 4XNG a generat câștiguri înainte de impozitare de 3 miliarde SEK, ceea ce a permis SAS să obțină un rezultat pozitiv la sfârșitul perioadei noiembrie 2012-iulie 2013.
6.3. Observațiile prezentate de FAM
(50)
Potrivit FAM, societatea responsabilă cu gestionarea activelor deținute de KAW, decizia acesteia din urmă de a participa la noua FCR a fost luată independent de participația sa la SEB și de expunerea SEB față de SAS. Potrivit argumentației avansate de FAM, KAW nu a deținut o participație majoritară la SEB, neputându-se afirma nici că deține controlul asupra SEB.
(51)
FAM a examinat Planul 4XNG, riscurile financiare și mecanismele de garantare aferente și a apreciat că participarea la noua FCR este în interesul KAW. În această privință, FAM a comparat, pe de o parte, perspectiva protejării investiției pe termen lung realizate de KAW în SAS și eventualul randament viitor al investiției respective, precum și valoarea importantă a comisioanelor care ar urma să fie achitate de SAS în cadrul noii FCR și, pe de altă parte, lichidarea SAS, pe care nu a considerat-o drept o opțiune interesantă din punct de vedere economic.
(52)
De asemenea, FAM este de acord cu afirmația formulată de Danemarca, Suedia și grupul SAS potrivit căreia toate părțile interesate au participat la noua FCR în condiții de egalitate, fără nicio formă de subordonare, drepturi disproporționate în ceea ce privește garanțiile sau alte condiții asimetrice. Decizia de a participa la noua FCR s-a bazat pe o analiză aprofundată a perspectivelor de rentabilitate ale unei societăți SAS puternice și competitive în viitor.
(53)
În ultimul rând, FAM este de acord cu opinia exprimată de Danemarca și Suedia, potrivit căreia decizia băncilor creditoare de a participa la noua FCR s-a bazat pe considerații de ordin comercial, în condițiile în care băncile nu erau expuse decât la un nivel teoretic în cadrul FCR anterioare. FAM susține că motivația băncilor de a participa la noua FCR era mai slabă chiar și decât cea a statelor și a KAW, deoarece acestea din urmă s-ar fi putut baza pe o creștere a prețurilor acțiunilor. Prin urmare, FAM susține că condițiile prevăzute de testul pari passu trebuie să fie considerate îndeplinite.
7. EVALUAREA MĂSURII
7.1. Existența unui ajutor de stat
(54)
În temeiul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, „sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
(55)
Astfel, conceptul de ajutor de stat se aplică oricărui avantaj acordat în mod direct sau indirect, finanțat din resursele de stat, acordat de statul însuși sau de orice organism intermediar care acționează în baza prerogativelor ce i-au fost conferite.
(56)
Pentru a constitui ajutor de stat, o măsură trebuie să provină din resurse de stat și trebuie să fie imputabilă statului. În principiu, resursele de stat sunt resursele unui stat membru și ale autorităților sale publice, precum și resursele întreprinderilor publice asupra cărora autoritățile publice pot exercita, direct sau indirect, o influență dominantă.
(57)
Este incontestabil că măsura în cauză a presupus resurse de stat, întrucât a fost finanțată din resurse care provin de la bugetele statelor, și că a fost imputabilă statului. Se poate constata, mai ales, că parlamentele Danemarcei și Suediei au aprobat participarea guvernelor celor două state la noua FCR (a se vedea considerentul 30).
(58)
Măsura în cauză trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența și să fie de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.
(59)
Potrivit unei jurisprudențe constante, atunci când ajutorul financiar acordat de un stat membru consolidează poziția unei întreprinderi față de alte întreprinderi care concurează în cadrul schimburilor comerciale din interiorul Uniunii, există cel puțin un efect potențial asupra schimburilor comerciale dintre statele membre și asupra concurenței (29). În această privință, Comisia este de părere că orice eventual avantaj economic acordat SAS prin intermediul unor resurse de stat ar îndeplini această condiție. SAS este în concurență cu alte companii aeriene din Uniunea Europeană și din SEE, mai ales de când a intrat în vigoare cea de a treia etapă a procesului de liberalizare a transportului aerian („cel de al treilea pachet”), la 1 ianuarie 1993 (30). În plus, pentru călătorii pe distanțe relativ mici în interiorul UE, deplasările cu avionul sunt în concurență cu transportul rutier și feroviar, transportatorii rutieri și feroviari putând fi, astfel, afectați.
(60)
Astfel, singurul criteriu al noțiunii de ajutor de stat care poate fi luat în considerare se referă la eventualitatea ca, prin această măsură, să se fi acordat un avantaj economic necuvenit societății SAS.
(61)
Având în vedere anularea noii FCR începând cu 4 martie 2014, Comisia a analizat dacă prin noua FCR a fost acordat un avantaj economic selectiv necuvenit societății SAS din momentul înființării sale, în 2012, până la anularea facilității, în 2014.
7.2. Avantaj economic în favoarea SAS
(62)
Pentru a stabili dacă s-a acordat un ajutor de stat în favoarea SAS în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE, Comisia va analiza dacă acest transportator aerian a beneficiat de un avantaj economic pe care nu l-ar fi obținut în condiții normale de piață. În acest scop, Comisia aplică testul investitorului privat în economia de piață, conform căruia nu ar exista niciun ajutor de stat dacă, în circumstanțe similare, un investitor privat de o anvergură comparabilă cu organismele relevante din sectorul public și care își desfășoară activitatea în condiții de piață normale, într-o economie de piață, ar fi putut fi motivat să îi acorde beneficiarului măsura în cauză.
(63)
Prin urmare, potrivit acestui test, Comisia trebuie să analizeze dacă un investitor privat ar fi putut încheia în aceleași condiții tranzacția care face obiectul evaluării. Atitudinea investitorului privat ipotetic este cea a unui investitor prudent care urmărește să își maximizeze profitul, însă este prudent în ceea ce privește nivelul de risc acceptabil pentru o anumită rată a rentabilității (31).
(64)
În principiu, o contribuție din fonduri publice nu presupune acordarea unui ajutor de stat în cazul în care are loc în același timp cu o contribuție importantă de capital din partea unui investitor privat realizată în circumstanțe comparabile și conform unor condiții comparabile (pari passu) (32).
7.2.1. Participarea pari passu a statelor, a KAW și a băncilor la noua FCR
(65)
Comisia constată că băncile creditoare participante la noua FCR au participat și la FCR anterioară. Noua FCR a condus totuși la creșterea expunerii la SAS a statelor, întrucât băncile și-au diminuat contribuția cu aproximativ jumătate (de la 366 milioane EUR la circa 200 milioane EUR) și, prin urmare, și-au redus cu aproximativ 50 % expunerea generală față de SAS prin intermediul FCR existente. Având în vedere elementele expuse mai sus, Comisia, în cadrul deciziei de inițiere a procedurii, și-a exprimat îndoiala în legătură cu posibilitatea ca cerințele testului pari passu să fi fost îndeplinite, întrucât, după toate aparențele, statele și băncile nu s-au aflat în situații comparabile.
(66)
Danemarca, Suedia și grupul SAS susțin că băncile creditoare nu aveau nicio expunere prin intermediul FCR anterioare atunci când și-au negociat participarea la noua FCR. Prin urmare, băncile ar fi trebuit considerate ca fiind investitori „exteriori”, aflați într-o situație comparabilă cu statele și KAW.
(67)
Comisia constată că SAS utilizase în totalitate FCR anterioară în ianuarie 2012 (a se vedea considerentul 20). Printre modificările aduse FCR anterioare în martie 2012 s-a numărat, într-adevăr, și o condiție potrivit căreia suma utilizată trebuia rambursată în totalitate și imediat. Sumele au fost rambursate integral în martie 2012, iar în urma modificărilor aduse FCR anterioare, adoptate în aceeași lună, condițiile în care SAS poate efectua trageri din facilitate au devenit extrem de stricte (33). De asemenea, SAS a fost obligată să prezinte un plan de recapitalizare până în iunie 2012, plan care a trebuit să fie aprobat de Consiliul de administrație, precum și de state și de KAW, în calitate de principali acționari. Acest plan a fost, inițial, respins de bănci. Abia în noiembrie 2012, după ce au examinat și revizuit cu atenție Planul 4XNG, statele au decis să participe la noua FCR, urmate de bănci.
(68)
Drept urmare, autoritățile daneze și suedeze, precum și grupul SAS susțin că, în realitate, SAS a fost împiedicată efectiv să solicite utilizarea FCR anterioare. Conștiente de această situație, băncile au trebuit să decidă dacă participă în continuare la FCR anterioară, până la expirarea sa în iunie 2013, sau participă la noua FCR în condiții de egalitate cu statele și KAW, în pofida faptului că, pentru state și KAW, în calitate de acționari, participarea cu scopul de a obține, ca urmare a punerii în aplicare a Planului 4XNG, o posibilă creștere a valorii acțiunilor deținute oferea stimulente mai importante.
(69)
Deși consideră că este probabil ca băncile, cel puțin cele care nu aveau nicio altă expunere bilaterală negarantată față de SAS, să nu fi fost expuse într-o măsură importantă la FCR anterioară la momentul în care s-a luat decizia de a participa la noua FCR, Comisia apreciază, de asemenea, că exista încă riscul ca SAS să fi putut îndeplini condițiile de tragere înainte să fie introdusă noua FCR. Faptul că acest lucru nu s-a întâmplat și că FCR anterioară nu a fost utilizată după ce a fost rambursată integral în martie 2012 este lipsit de relevanță în această privință. Din aceste elemente reiese că băncile erau expuse la SAS, într-o anumită măsură, prin intermediul FCR anterioare, ceea ce nu a fost cazul statelor (și nici al KAW). Prin urmare, Comisia nu poate accepta argumentul avansat de autoritățile daneze și suedeze potrivit căruia băncile au participat la noua FCR în calitate de „investitori externi”, deși erau expuse prin intermediul FCR anterioare.
(70)
În plus, Comisia nu poate fi de acord cu Danemarca și Suedia că expunerea unora dintre bănci sub formă de facilități bilaterale legate de FCR anterioară (34) nu a prezentat niciun risc financiar pentru bănci în perioada de negociere a noii FCR, în măsura în care din aceste facilități nu se puteau efectua trageri decât dacă vechea FCR ar fi fost utilizată în totalitate. După cum s-a menționat mai sus, a existat un risc, chiar dacă acesta era, într-adevăr, mic, să poată fi îndeplinite condițiile de tragere, în ciuda faptului că, în urma modificărilor aduse în martie 2012 și a introducerii unor condiții stricte, probabilitatea ca SAS să efectueze trageri din FCR anterioară era foarte scăzută.
(71)
În plus, se pare că unele bănci au avut și alte expuneri față de SAS. De exemplu, pe lângă participarea la FCR anterioară, […] avea, la 30 septembrie 2012, o expunere bilaterală negarantată (și nefolosită) față de SAS în valoare de [200-600] de milioane SEK, precum și o expunere negarantată la riscuri legate de cardurile de credit în valoare de [500-900] de milioane SEK. Prin urmare, […] ar fi putut fi responsabilă de acoperirea eventualelor costuri legate de acordarea de rambursări clienților în cazul în care SAS ar fi anulat zborurile respective. Deși această expunere negarantată la riscuri legate de cardurile de credit reprezenta [02] % din portofoliul de credite al […], care totaliza aproximativ [1 000-3 000] de miliarde SEK, ea constituia totuși un risc financiar și, prin urmare, nu se poate accepta afirmația potrivit căreia […] se afla într-o situație comparabilă cu cea a statelor atunci când a decis să participe la noua FCR.
(72)
În plus, alte trei bănci aveau expuneri în ceea ce privește facilitățile de finanțare în curs de derulare pentru aparate de zbor (de exemplu, […]). Deși statele susțin că aceste finanțări erau garantate cu aeronava și nu au reprezentat un risc financiar la adresa băncilor, deoarece respectivele finanțări puteau fi vândute pe piață cu ușurință, acest fapt nu a fost dovedit. Rămâne neclar dacă, în caz de vânzare în regim de urgență a aeronavei, suma totală ar fi fost într-adevăr recuperată.
(73)
Mai mult decât atât, în decizia de inițiere a procedurii, Comisia s-a întrebat dacă comportamentul băncilor ar fi putut fi influențat de modul în care au procedat statele, având în vedere sprijinul financiar acordat în mod continuu companiei aeriene în anii anteriori (de exemplu, emisiunile de drepturi de subscriere din 2009 și 2010). În plus, băncile erau dispuse să participe la noua FCR numai cu condiția ca statele să participe la aceasta, după cum s-a explicat la considerentele 23 și 24 de mai sus.
(74)
În principiu, Comisia consideră că condiția pari passu nu poate fi aplicabilă în cazurile în care implicarea statelor constituie o cerință strictă pentru ca operatorii privați să participe la tranzacție.
(75)
În cursul procedurii oficiale de investigare, Danemarca, Suedia și grupul SAS au susținut că, în niciuna dintre etapele negocierilor purtate cu privire la noua FCR, băncile nu s-au considerat „contaminate” de modul în care s-au comportat în trecut statele și de faptul că acestea au fost tot timpul dispuse să sprijine SAS, în ciuda faptului că nu au fost îndeplinite previziunile privind veniturile generate de emisiunile de drepturi de subscriere din 2009 și 2010.
(76)
Comisia nu poate exclude posibilitatea ca operatorii privați să nu fi fost dispuși să investească într-o întreprindere care afișează un astfel de bilanț al rezultatelor și în legătură cu care nu se pot realiza previziuni realizabile, decât dacă statele ar fi participat la rândul lor. În același timp, Comisia nu poate exclude nici faptul că statele, care au refuzat să furnizeze noi capitaluri proprii și să participe la o FCR subordonată, nu mai erau dispuse să contribuie cu fonduri suplimentare la SAS. În pofida acestor considerații, Comisia își menține scepticismul cu privire la faptul că participarea statelor la noua FCR s-ar fi realizat în condiții pari passu cu băncile creditoare, având în vedere că, drept consecință a participării statelor, băncile și-au redus expunerea generală față de SAS cu aproximativ 50 %, în timp ce statele și-au crescut expunerea față de SAS.
(77)
În ceea ce privește posibilitatea ca comportamentul KAW să poată fi considerat drept un punct de referință pentru a stabili comportamentul unui investitor privat, procedura formală de investigare a evidențiat că expunerea KAW față de SAS prin intermediul acțiunilor deținute la SEB a fost inferioară celei indicate în decizia de inițiere a procedurii. Ținând seama de faptul că, în prezent, KAW a devenit un simplu acționar minoritar la SEB și că expunerea SEB față de SAS a fost limitată, s-ar putea argumenta că participarea KAW la noua FCR a fost motivată de perspectiva profitabilității investiției.
(78)
Având în vedere cele de mai sus, procedura oficială de investigare nu i-a permis Comisiei să concluzioneze cu certitudine că operațiunea în cauză a avut loc în condiții pari passu.
(79)
Fără a ține seama de evaluarea pari passu, Comisia a analizat, de asemenea, dacă participarea statelor la noua RCF ar putea fi considerată rațională din punctul de vedere al unui acționar și dacă respectiva participare ar răspunde testului investitorului privat în economia de piață făcând abstracție de raționamentul pari passu.
7.2.2. Evaluarea participării statelor la RCF în conformitate cu testul investitorului privat în economia de piață
(80)
Trebuie abordată întrebarea dacă un investitor privat aflat în aceeași situație ca statele, și anume fiind deja acționar la SAS și confruntându-se cu o serie de circumstanțe similare cu cele întâmpinate de state în 2012, ar fi participat la noua FCR conform unor clauze și condiții similare (35).
(81)
Analizele independente realizate de consultanți financiari externi (și anume Goldman Sachs International și CITI, în calitate de consultanți ai statelor, și […], în calitate de consultant al creditorilor) înainte de încheierea noii FCR sunt edificatoare în această privință. Conform Danemarcei și Suediei, statele au decis să participe la noua FCR numai după ce consultanții lor externi au examinat îndeaproape Planul 4XNG, iar clauzele și condițiile referitoare la noua FCR au fost adaptate.
(82)
Deși Comisia, în cadrul deciziei sale de inițiere a procedurii, și-a exprimat anumite rezerve cu privire la sfera abordată de raportul întocmit de CITI, Danemarca și Suedia au oferit clarificări, precizând că decizia lor de a participa la noua FCR s-a bazat pe toate analizele elaborate de consultanții lor financiari și că raportul CITI nu ar trebui, așadar, să fie analizat separat.
(83)
Consultanții financiari au fost însărcinați, printre altele, să prezinte o analiză critică a Planului 4XNG și a noii FCR, precum și a aspectelor sensibile și vulnerabile în această privință. Această analiză a fost realizată în cadrul unor rapoarte succesive, prin trimitere la performanțele anterioare ale SAS și la alte criterii de referință din acest sector de activitate. Consultanții au formulat o serie de recomandări cu privire la strategiile de diminuare a riscurilor atât pentru Planul 4XNG, cât și pentru noua FCR. În concordanță cu aceste recomandări, statele au solicitat o serie de adaptări ale Planului 4XNG (pentru a accelera măsurile de reducere a costurilor și a integra inițiative suplimentare), precum și adaptări ale clauzelor referitoare la noua FCR, astfel încât să se reducă probabilitatea unei trageri.
(84)
La analiza Planului 4XNG, consultanții externi au identificat principalele domenii de risc posibil, inclusiv obiectivele în materie de economii de costuri, cesiuni și presiune în ceea ce privește veniturile per kilometru-loc disponibil, acordându-le o atenție deosebită. Această evaluare a riscurilor a condus, printre altele, la următoarele considerații:
-
Obiective în materie de reducere a costurilor
În urma consultanței externe primite, Planul 4XNG a fost modificat și consolidat, astfel încât să includă inițiative vizând reducerea costurilor cu aproximativ [1-4] miliarde SEK pe an (în creștere față de obiectivul inițial de [1-4] miliarde SEK pe an). Stabilindu-se că neîndeplinirea obiectivelor în materie de reducere a costurilor constituie un motiv de îngrijorare, una dintre principalele măsuri de reducere a gradului de risc al Planului 4XNG înainte de finalizarea noii FCR a constituit-o încheierea, în noiembrie 2012, a unor noi acorduri sindicale, care au prevăzut reduceri ale compensațiilor și avantajelor acordate angajaților, precum și modificări ale planului de pensii. În acest mod, s-au obținut economii de costuri directe de aproape [0-3] miliarde SEK pe an, care, la cererea statelor, […] au trebuit să fie executate cu succes înainte ca noua FCR să poată intra în vigoare.
-
Cesiuni
După ce consultantul financiar extern a contestat ipotezele inițiale privind cesiunile de active și după ce au apărut și noi informații care s-au materializat în timpul procesului, lista definitivă a cesiunilor planificate în Planul 4XNG s-a abătut de la lista prezentată inițial de SAS (36). În cele din urmă, consultantul financiar al statelor a concluzionat că cesiunile (cu o valoare estimată de aproximativ 3,0 miliarde SEK) incluse în versiunea definitivă a Planului 4XNG sunt realizabile în intervalul estimat. În plus, noua FCR a cuprins dispoziții referitoare la calendarul vânzării Widerøe, precum și la alocarea strictă a încasărilor obținute din cesiuni către rambursarea noii FCR.
-
Presiunea asupra indicatorului RASK
Au fost evaluate ipotezele de bază reținute cu privire la randament și la presiunea asupra indicatorului RASK și s-a apreciat că respectivele ipoteze sunt rezonabile, având în vedere datele relevante privind tendințele din trecut, previziunile părților terțe și schimbările cunoscute din mediul concurențial de la momentul respectiv. Prin urmare, nu s-a considerat că aceste ipoteze prezentau un risc semnificativ pentru executarea Planului 4XNG.
(85)
În ceea ce privește îndoielile exprimate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii cu privire la caracterul optimist al anumitor factori specifici din Planul 4XNG (de exemplu, creșterea pieței exprimată în locuri pasageri-kilometri disponibile, previziunile referitoare la PIB și inflația de 0 % pentru perioada 2015-2017), informațiile prezentate de Danemarca, Suedia și grupul SAS pe parcursul investigației oficiale indică faptul că aceste estimări au acordat o atenție deosebită principalelor piețe pe care SAS își desfășoară activitățile. S-a ținut seama, în special, de faptul că societatea este expusă mai degrabă față de nordul decât față de sudul Europei, precum și de expunerea acesteia față de piețele din SUA și Asia. Din informațiile comunicate reiese totodată că inflația prin costuri, estimată la 0 % pe an în perioada 2015-2017, este efectul net al unei rate de bază a inflației de 2 % pe an (în conformitate cu nivelul estimat al inflației din UE) și se poate desprinde ipoteza că acest efect ar putea fi neutralizat prin intermediul unor noi măsuri de reducere a costurilor.
(86)
În ceea ce privește lipsa unui test de sensibilitate din analiza ratei interne de rentabilitate (RIR) prezentate în raportul CITI (a se vedea considerentul 35), precum și temerile inițiale ale Comisiei legate de posibilele consecințe ale scenariilor mai puțin optimiste, Danemarca și Suedia au transmis Comisiei, în comunicările referitoare la decizia de inițiere a procedurii, informații suplimentare privind anvergura analizei de sensibilitate efectuate. În această privință, Goldman Sachs a prezentat o serie de teste de sensibilitate în timpul elaborării Planului 4XNG, în perioada iunie-septembrie 2012. Într-o analiză revizuită din septembrie 2012 s-a indicat că SAS nu își va epuiza numerarul nici măcar în scenariile de evoluție negativă prezentate, ceea ce înseamnă că, în toate cazurile analizate, soldul de trezorerie al SAS ar rămâne superior limitei inferioare a intervalului de variație al FCR. Cu toate acestea, pentru a se păstra încrederea pieței, s-a considerat că este necesar un mecanism de siguranță pentru lichidități și că FCR constituie în continuare opțiunea cea mai realistă pentru astfel de lichidități de rezervă.
(87)
Prin urmare, Comisia ia act de analizele financiare succesive realizate în legătură cu Planul 4XNG (inclusiv analizele și testele aprofundate având drept obiect diferitele iterații ale planului). Comisia ia act, de asemenea, de solicitările care au fost adresate de state, în urma analizelor menționate mai sus, de a se reduce riscurile legate de punerea în aplicare și de a se realiza un plan de restructurare consolidat înainte de participarea la noua FCR. Astfel de acțiuni ar părea să fie conforme cu cele ale unui investitor privat prudent. În pofida acestui considerent, este în continuare necesar să se analizeze dacă clauzele și condițiile noii FCR au îndeplinit cerințele pe care le-ar fi acceptat un investitor privat în economia de piață aflat în aceeași situație ca statele, și anume având calitatea de acționar existent al societății.
(88)
Danemarca, Suedia și grupul SAS au explicat că o caracteristică specifică sectorului transportului aerian este necesitatea de a menține un înalt nivel de pregătire financiară, pentru a păstra încrederea clienților și a părților interesate în capacitatea întreprinderii de a-și continua activitatea. Având în vedere dificultățile financiare cu care s-a confruntat SAS în 2012 și situația predominantă a lichidităților din perioada respectivă, o posibilă motivație a participării statelor la noua FCR, în calitate de acționare ale SAS, a fost evitarea unor pierderi mai ridicate sau a falimentului în cazul în care societatea s-ar fi confruntat cu o retragere masivă a lichidităților.
(89)
În acest sens, atunci când au definitivat clauzele și condițiile noii FCR, statele membre par să se fi bazat în special pe recomandările consultanților financiari independenți. Într-adevăr, se pare că, la nivel colectiv, clauzele și condițiile noii FCR au vizat diminuarea principalelor riscuri comerciale identificate. De exemplu, după cum s-a indicat la considerentul 84, o condiție esențială pentru punerea în aplicare a noii FCR a constituit-o executarea încununată de succes a unor noi acorduri colective cu echipajele de zbor. În plus, condițiile de utilizare aplicabile facilității B par să fi redus considerabil probabilitatea utilizării acesteia înainte de martie 2015 (37). Angajamentele financiare incluse în noua FCR au fost, la rândul lor, structurate astfel încât, cu excepția cazului în care SAS ar fi fost capabilă să execute principalele previziuni financiare cuprinse în Planul 4XNG, societatea nu ar fi avut acces la FCR sau ar fi trebuit să ramburseze orice sumă utilizată din FCR la momentul respectiv (38).
(90)
Pe lângă observațiile de mai sus, Comisia a primit informații suplimentare referitoare la caracterul adecvat al garanțiilor reale aferente noii FCR. Într-un raport din mai 2012, […] a prezentat o evaluare independentă a Widerøe și a anumitor active corporale (inclusiv motoare de rezervă, aeronave corespunzătoare, o serie de mici proprietăți și anumite echipamente), care au fost utilizate ulterior ca garanție pentru noua FCR. Deși accentul s-a pus pe Widerøe, acesta fiind activul cel mai important din mecanismele de garantare, iar evaluarea celorlalte active s-a bazat pe informații mai limitate, din evaluarea globală a reieșit o valoare totală a activelor de aproximativ [1-4]-[3-6] miliarde SEK. Valoarea totală estimată a activelor utilizate ca garanție ar fi depășit astfel dimensiunea facilității A. Potrivit Danemarcei și Suediei, acest fapt a fost considerat suficient pentru a răspunde eventualelor preocupări ale noilor creditori ai FCR, deoarece, astfel cum s-a menționat mai sus, probabilitatea ca SAS să utilizeze vreodată facilitatea B a fost considerată neglijabilă.
(91)
Riscurile financiare efective aferente noii FCR au fost diminuate și mai mult prin dispozițiile referitoare la obligația de plată anticipată și/sau de anulare a angajamentelor asumate în cadrul noii FCR dacă SAS ar fi cedat anumite active sau ar fi participat la alte opțiuni de finanțare. Astfel de dispoziții referitoare la plata anticipată și la anulare au avut drept efect reducerea pierderilor potențiale în timp. Într-adevăr, ca urmare a vânzării Widerøe și în temeiul unui acord care a intrat în vigoare ca urmare a acestei vânzări în septembrie 2013 (a se vedea considerentul 31), dimensiunea globală a noii FCR a fost redusă de la 3,5 miliarde SEK la 2 miliarde SEK.
(92)
Se pare, așadar, că a fost adoptat un set cuprinzător și coerent de măsuri care au urmărit în mod expres să asigure viabilitatea continuă a SAS în perioada 20122015 și să limiteze principalele riscuri financiare aferente noii FCR.
(93)
În plus, Comisia recunoaște că este necesar să se analizeze dacă un investitor privat comparabil care se confruntă cu condiții de piață similare celor ale statelor (și anume deținând calitatea de acționar existent) ar fi putut fi motivat să îi acorde beneficiarului măsura în cauză. În acest scop, este util, de asemenea, să se analizeze eventuale situații contrafactuale care ar apărea în lipsa măsurii care a fost acordată.
(94)
În acest sens, Danemarca, Suedia și grupul SAS susțin, în comunicările lor privind decizia de inițiere a procedurii, că ar fi existat probabilitatea unui faliment în cazul în care noua FCR nu ar fi fost pusă la dispoziție în 2012. Potrivit Danemarcei și Suediei, aceasta ar fi corespuns unei pierderi combinate de 1 044 milioane SEK suferite de state, sumă care corespunde valorii participației lor cumulate. Un alt argument luat în considerare s-a referit, de asemenea, la perspectiva de a renunța la viitoare posibile câștiguri de capital în cazul în care Planul 4XNG ar fi fost pus în aplicare cu succes. Prin comparație, Danemarca și Suedia apreciază, în observațiile lor, că, în cazul în care SAS nu și-ar fi respectat obligațiile de plată legate de noua FCR, eventualele pierderi combinate rezultate din participația colectivă a statelor și din contribuțiile lor la FCR ar fi fost, conform celui mai grav scenariu, de ordinul a [1 000-3 000] milioane SEK (39).
(95)
În consecință, în cazul falimentului SAS, posibila pierdere suplimentară cauzată de participarea statelor la noua FCR (și anume circa 447,5 milioane SEK pe baza exemplului indicativ oferit de Danemarca și Suedia) pare relativ limitată în comparație cu pierderea pe care statele ar fi suferit-o oricum în calitate de acționari. Comparația dintre această modificare treptată, relativ limitată, adusă scenariului unei evoluții negative din perspectiva statelor (faliment) și posibila evoluție favorabilă statelor, mai precis executarea încununată de succes a Planului 4XNG, ar constitui un nou element care să vină în sprijinul deciziei statelor de a participa la noua FCR. În cel mai optimist scenariu „de referință”, raportul CITI a estimat posibilele câștiguri de capital pentru state la [7 000-12 000] de milioane SEK în total. Cu toate acestea, deși, în decizia sa de inițiere a procedurii, Comisia și-a exprimat unele rezerve în ceea ce privește caracterul optimist al unor astfel de previziuni de creștere, aceasta recunoaște posibilitatea ca, inclusiv în scenarii mai prudente, posibilele câștiguri de capital estimate în scenariul unei evoluții pozitive să fi depășit totuși cu mult pierderile potențiale estimate în scenariul unei evoluții negative.
(96)
Prin urmare, Comisia ia act de evaluarea raportului risc-randament prezentată mai sus, precum și de examinarea și testarea aprofundată a Planului 4XNG, de verificările suplimentare efectuate în ceea ce privește garanțiile reale (40), de dispozițiile referitoare la obligația de plată anticipată și/sau de anulare care au redus pierderile potențiale în timp (41) și de celelalte măsuri diverse de diminuare a riscului cuprinse în clauzele noii FCR (42). Ținând seama de elementele expuse mai sus, decizia statelor de a participa la noua FCR pare să concorde cu acțiunile unui operator privat care acționează în vederea obținerii unui randament de piață normal, având în vedere situația specifică a întreprinderii de la momentul respectiv.
(97)
Având în vedere elementele expuse mai sus, Comisia concluzionează că statele, în calitatea lor de acționari existenți ai SAS, au fost ghidate de perspective de rentabilitate rezonabile și realiste atunci când au decis să participe la noua FCR împreună cu KAW și băncile creditoare în perioada cuprinsă între decembrie 2012 și martie 2014. Prin urmare, această participare nu a presupus acordarea vreunui avantaj pentru SAS în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
7.3. Concluzie cu privire la prezența ajutorului de stat
(98)
Având în vedere elementele expuse mai sus, Comisia concluzionează că participarea Danemarcei și a Suediei la noua FCR nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
(99)
În ultimul rând, Comisia ia act de faptul că Danemarca și Suedia au acceptat ca prezenta decizie să fie adoptată și notificată în limba engleză,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Finanțarea Scandinavian Airlines prin intermediul noii facilități de credit cu reînnoire automată pe care Regatul Danemarcei și Regatul Suediei au pus-o în aplicare în decembrie 2012 nu constituie ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 2
Prezenta decizie se adresează Regatului Danemarcei și Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 9 iulie 2014.


Input:
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) N o 225/2014 DE LA COMMISSION
du 28 février 2014
enregistrant une dénomination dans le registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Höri Bülle (IGP)]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 1151/2012 du Parlement européen et du Conseil du 21 novembre 2012 relatif aux systèmes de qualité applicables aux produits agricoles et aux denrées alimentaires (1), et notamment son article 52, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 50, paragraphe 2, point a), du règlement (UE) no 1151/2012, la demande d’enregistrement de la dénomination «Höri Bülle», déposée par l’Allemagne, a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
Aucune déclaration d’opposition, conformément à l’article 51 du règlement (UE) no 1151/2012, n’ayant été notifiée à la Commission, la dénomination «Höri Bülle» doit donc être enregistrée,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe du présent règlement est enregistrée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 28 février 2014.


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 956/2013
av den 4 oktober 2013
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 vad gäller utbetalning av stöd till producentorganisationer inom sektorn för frukt och grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 103h jämförd med artikel 4, och
av följande skäl:
(1)
Förordning (EG) nr 1234/2007 och kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 (2) omfattar ekonomiskt bistånd från unionen till producentorganisationer inom sektorn för frukt och grönsaker.
(2)
I sin dom av den 30 maj 2013 i de förenade målen T-454/10 och T-482/11 (3) ogiltigförklarade tribunalen det andra stycket i artikel 52.2a i kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 (4) och motsvarande artikel 50.3 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 när det gäller beräkningen av värdet av den saluförda produktionen av frukt och grönsaker avsedda för bearbetning. Tribunalen ogiltigförklarade även artikel 60.7 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 som rör stödberättigande insatser inom ramen för verksamhetsprogram som avser omvandling av frukt och grönsaker till bearbetade frukter och grönsaker.
(3)
Tribunalens dom upprätthöll effekterna av bestämmelserna om beräkning av värdet av den saluförda produktionen endast i den mån de relevanta utbetalningarna redan hade verkställts före den dag då domen kungjordes. Följaktligen kan medlemsstaterna ha avbrutit eller skjutit upp utbetalningar i väntan på antagandet av nya bestämmelser som ersätter de ogiltigförklarade bestämmelserna eller den suspensiva verkan av ett överklagande.
(4)
Kommissionen har beslutat att överklaga tribunalens beslut i ovannämnda fall. Den 12 augusti 2013 registrerades överklagandet vid Europeiska unionens domstol. I avvaktan på domstolens beslut, och om inte annat föreskrivs av domstolen, ska rättsverkan av tribunalens dom upphävas.
(5)
Enligt artikel 70 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska stödet till producentorganisationer betalas ut senast den 15 oktober året efter det att programmet har genomförts. Om stödet betalas ut efter detta datum ska de minskningar som avses i artikel 9 i kommissionens förordning (EG) nr 883/2006 (5) tillämpas.
(6)
Därför bör medlemsstaternas tidsfrist för utbetalning av ekonomiskt stöd från unionen till de berörda verksamhetsprogrammen förlängas för genomförandeår 2012, för att ta hänsyn till att medlemsstaterna kan ha avbrutit behandlingen av stödansökningar under perioden fram till att kommissionen lämnade in sin överklagan.
(7)
Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.
(8)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I artikel 70 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska följande stycke läggas till:
”När det gäller frukt och grönsaker avsedda för bearbetning får dock stödet till program som genomförs under 2012 betalas ut senast den 31 december 2013.”
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 4 oktober 2013.


Input:
DECISIONE 2013/364/PESC DEL CONSIGLIO
dell'8 luglio 2013
che modifica la decisione 2010/330/PESC relativa alla missione integrata dell'Unione europea sullo stato di diritto per l'Iraq, EUJUST LEX-IRAQ
IL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 28, l’articolo 42, paragrafo 4, e l’articolo 43, paragrafo 2,
vista la proposta dell'alto rappresentante dell'Unione per gli affari esteri e la politica di sicurezza,
considerando quanto segue:
(1)
Il 14 giugno 2010 il Consiglio ha adottato la decisione 2010/330/PESC (1) che ha prorogato EUJUST LEX-IRAQ fino al 30 giugno 2012.
(2)
Il 10 luglio 2012 il Consiglio ha adottato la decisione 2012/372/PESC (2) che ha prorogato EUJUST LEX-IRAQ di altri diciotto mesi fino al 31 dicembre 2013.
(3)
L'importo di riferimento finanziario copre il periodo fino al 30 giugno 2013. È necessario un nuovo importo di riferimento finanziario per coprire le spese relative alla missione tra il 1o luglio 2013 e il 31 dicembre 2013.
(4)
EUJUST LEX-IRAQ sarà condotta nell'ambito di una situazione che può deteriorarsi e che potrebbe impedire il conseguimento degli obiettivi dell'azione esterna dell'Unione di cui all'articolo 21 del trattato.
(5)
È opportuno pertanto modificare di conseguenza la decisione 2010/330/PESC,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Il seguente paragrafo è inserito nell'articolo 11 della decisione 2010/330/PESC:
«2b. L'importo di riferimento finanziario destinato a coprire le spese relative alla missione tra il 1o luglio 2013 e il 31 dicembre 2013 è pari a 15 400 000 EUR.»
Articolo 2
La presente decisione entra in vigore il giorno dell'adozione.
Essa si applica a decorrere dal 1o luglio 2013.
Fatto a Bruxelles, l'8 luglio 2013


Input:
РЕШЕНИЕ 2013/515/ОВППС НА СЪВЕТА
от 21 октомври 2013 година
за изменение на Решение 2010/638/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу Република Гвинея
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 25 октомври 2010 г. Съветът прие Решение 2010/638/ОВППС (1).
(2)
Въз основа на прегледа на Решение 2010/638/ОВППС срокът на ограничителните мерки следва да бъде удължен до 27 октомври 2014 г.
(3)
Поради това Решение 2010/638/ОВППС следва да бъде съответно изменено,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
В член 8 от Решение 2010/638/ОВППС параграф 2 се заменя със следното:
„2. Настоящото решение се прилага до 27 октомври 2014 г. То подлежи на постоянен преглед. Решението може да се поднови или измени по целесъобразност, ако Съветът прецени, че целите му не са били постигнати.“
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Люксембург на 21 октомври 2013 година.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2012 m. lapkričio 16 d.
kuriuo patvirtinamas šeštasis atnaujintas atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 8222)
(2013/26/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
Atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (1), ypač į jos 4 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
Direktyvos 92/43/EEB 1 straipsnio c punkto iii papunktyje nurodytą atlantinį biogeografinį regioną sudaro Sąjungos Airijos, Nyderlandų ir Jungtinės Karalystės teritorijos ir Sąjungos Belgijos, Danijos, Vokietijos, Ispanijos, Prancūzijos ir Portugalijos teritorijų dalys, kaip nurodyta biogeografiniame žemėlapyje, kurį 2005 m. balandžio 20 d. patvirtino pagal tos direktyvos 20 straipsnį įsteigtas komitetas (toliau - Buveinių komitetas);
(2)
tęsiant 1995 m. pradėtą procesą būtina toliau plėsti tinklą „Natura 2000“, kuris yra labai svarbus Sąjungos biologinės įvairovės apsaugos elementas;
(3)
Komisijos sprendimais 2004/813/EB (2), 2008/23/EB (3), 2009/96/EB (4), 2010/43/ES (5), 2011/63/ES (6) ir Įgyvendinimo sprendimu 2012/13/ES (7) patvirtintas pradinis atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų, apibrėžtų Direktyvoje 92/43/EEB, sąrašas ir penki atnaujinti sąrašai. Remdamasi Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalimi ir 6 straipsnio 1 dalimi, susijusi valstybė narė kuo greičiau, ne vėliau kaip per šešerius metus, teritorijoms, įtrauktoms į atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą, turi suteikti specialių saugomų teritorijų statusą ir nustatyti apsaugos prioritetus bei būtinas apsaugos priemones;
(4)
siekiant dinamiškai pritaikyti tinklą „Natura 2000“, Bendrijos svarbos teritorijų sąrašai yra peržiūrimi. Todėl būtina atnaujinti atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą;
(5)
viena, atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą būtina atnaujinti tam, kad būtų įtrauktos papildomos teritorijos, kurias valstybės narės nuo 2010 m. pasiūlė įtraukti kaip atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijas, apibrėžtas Direktyvos 92/43/EEB 1 straipsnyje. Dėl šių papildomų teritorijų Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje numatyti įpareigojimai turėtų būti pradėti taikyti kuo anksčiau, ne vėliau kaip per šešerius metus nuo šio sprendimo priėmimo;
(6)
antra, atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašą būtina atnaujinti tam, kad būtų atsižvelgta į visus su tomis teritorijomis susijusios informacijos pasikeitimus, apie kuriuos valstybės narės pranešė patvirtinus pradinį ir penkis atnaujintus Sąjungos sąrašus. Taigi atnaujintas atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas yra atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašo konsoliduota versija. Reikėtų pabrėžti, kad kiekvienai šiame sprendime nurodytai teritorijai Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 4 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje numatyti įpareigojimai turėtų būti pradėti taikyti kuo anksčiau, ne vėliau kaip per šešerius metus nuo tos dienos, kai patvirtinamas Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas, į kurį ta teritorija įtraukiama pirmą kartą;
(7)
remdamosi Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 1 dalimi, nuo 2002 m. kovo mėn. iki 2011 m. spalio mėn. atitinkamos valstybės narės Komisijai perdavė siūlomų atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų, apibrėžtų tos direktyvos 1 straipsnyje, sąrašus;
(8)
kartu su siūlomų teritorijų sąrašais buvo pateikta informacija apie kiekvieną teritoriją, naudojant 1996 m. gruodžio 18 d. Sprendime 97/266/EB dėl informacijos apie siūlomas „Natura 2000“ teritorijas formos (8) nustatytą formą;
(9)
tą informaciją sudaro atitinkamų valstybių narių perduotas teritorijos žemėlapis, teritorijos pavadinimas, vieta bei dydis ir teritorijos duomenys pagal Direktyvos 92/43/EEB III priede nurodytus kriterijus;
(10)
remiantis sąrašo projektu, kurį Komisija parengė tardamasi su kiekviena atitinkama valstybe nare ir kuriame taip pat nurodytos teritorijos, kuriose esama prioritetinių natūralių buveinių tipų arba prioritetinių augalų bei gyvūnų rūšių, reikėtų patvirtinti atnaujintą Bendrijos svarbos teritorijomis laikytinų atlantinio biogeografinio regiono teritorijų sąrašą;
(11)
pagal Direktyvos 92/43/EEB 11 straipsnį vykdant stebėjimą, gaunama vis daugiau žinių apie natūralių buveinių tipus ir augalų bei gyvūnų rūšis ir jų paplitimą. Todėl Sąjungos mastu teritorijos įvertintos ir atrinktos remiantis išsamiausia šiuo metu turima informacija;
(12)
kai kurių valstybių narių pasiūlytų teritorijų nepakanka, kad būtų įvykdyti Direktyvos 92/43/EEB reikalavimai, taikomi tam tikriems buveinių tipams ir tam tikroms augalų bei gyvūnų rūšims. Todėl negalima teigti, kad tų tipų buveinių ir tų rūšių augalų bei gyvūnų tinklas „Natura 2000“ yra suformuotas. Atsižvelgiant į tai, kad vėluojama gauti informaciją ir susitarti su valstybėmis narėmis, būtina patvirtinti atnaujintą teritorijų sąrašą, kurį vėliau reikės peržiūrėti pagal Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnį;
(13)
atsižvelgiant į tai, kad vis dar nėra išsamių žinių apie kai kurių Direktyvos 92/43/EEB I priede nurodytų tipų natūralių buveinių ir II priede nurodytų rūšių augalų bei gyvūnų egzistavimą bei paplitimą, nederėtų daryti išvados, kad tinklas „Natura 2000“ suformuotas arba nesuformuotas. Prireikus šis sąrašas turėtų būti peržiūrėtas pagal Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnį;
(14)
siekiant aiškumo ir skaidrumo, Įgyvendinimo sprendimas 2012/13/ES turėtų būti panaikintas;
(15)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Buveinių komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šio sprendimo priede pateikiamas Direktyvos 92/43/EEB 4 straipsnio 2 dalies trečiojoje pastraipoje numatytas šeštasis atnaujintas atlantinio biogeografinio regiono Bendrijos svarbos teritorijų sąrašas.
2 straipsnis
Įgyvendinimo sprendimas 2012/13/ES panaikinamas.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2012 m. lapkričio 16 d.


Input:
COUNCIL DECISION 2014/482/CFSP
of 22 July 2014
amending Decision 2012/392/CFSP on the European Union CSDP mission in Niger (EUCAP Sahel Niger)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Article 28, Article 42(4) and Article 43(2) thereof,
Having regard to the proposal from the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy,
Whereas:
(1)
On 16 July 2012, the Council adopted Decision 2012/392/CFSP (1) which expires on 15 July 2014.
(2)
On 28 October 2013, the Council adopted Decision 2013/533/CFSP (2) providing a financial reference amount for the period until 15 July 2014.
(3)
On 28 March 2014, the Political and Security Committee (PSC) recommended to extend the European Union CSDP mission in Niger (EUCAP Sahel Niger) for a period of two years in accordance with the Strategic Review.
(4)
On 2 May 2014, the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (HR) received a letter from the Nigerien authorities supporting the extension of EUCAP Sahel Niger for two years.
(5)
EUCAP Sahel Niger will be conducted in the context of a situation which may deteriorate and could impede the achievement of the objectives of the Union's external action as set out in Article 21 of the Treaty on European Union,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Decision 2012/392/CFSP is amended as follows:
(1)
Articles 2 and 3 are replaced by the following:
‘Article 2
Objectives
In the context of the implementation of the European Union Strategy for Security and Development in the Sahel, EUCAP Sahel Niger shall aim at enabling the Nigerien authorities to define and implement their own national Security Strategy. EUCAP Sahel Niger shall also aim at contributing to the development of an integrated, multidisciplinary, coherent, sustainable, and human-rights-based approach among the various Nigerien security actors in the fight against terrorism and organised crime.
Article 3
Tasks
1. In order to fulfil the objectives set out in Article 2, EUCAP Sahel Niger shall:
(a)
be ready to support the definition and implementation of a Nigerien Security Strategy while continuing advising and assisting in the implementation of the security dimension of the Nigerien Strategy for Security and Development in the North;
(b)
facilitate the coordination of regional and international projects supporting Niger in the fight against terrorism and organised crime;
(c)
strengthen the rule of law through the development of criminal investigation capacities, and in this context develop and implement adequate training programmes;
(d)
support the development of Nigerien Security and Defence Forces' sustainability;
(e)
contribute to the identification, planning and implementation of projects in the security field.
2. EUCAP Sahel Niger shall focus on the activities mentioned in paragraph 1 which contribute to improving the control of the territory of Niger, including in coordination with the Nigerien Armed Forces.
3. EUCAP Sahel Niger shall not carry out any executive function.’.
(2)
Article 4 is amended as follows:
(a)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. EUCAP Sahel Niger shall be structured in accordance with its planning documents.’;
(b)
paragraph 4 is deleted.
(3)
Article 6 is amended as follows:
(a)
the following paragraph is inserted:
‘1a. The Head of Mission shall represent EUCAP Sahel Niger in its operations area. The Head of Mission may delegate management tasks related to staff and financial matters to staff members of EUCAP Sahel Niger under his/her overall responsibility.’;
(b)
paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. The Head of Mission shall issue instructions to all EUCAP Sahel Niger staff, including the Brussels Support Element, for the effective conduct of the EUCAP Sahel Niger in theatre, assuming its coordination and day-to-day management, and following the instructions at the strategic level of the Civilian Operation Commander.’;
(c)
paragraphs 4 and 8 are deleted.
(4)
In Article 7, paragraph 4 is replaced by the following:
‘4. The conditions of employment and the rights and obligations of international and local staff shall be laid down in the contracts to be concluded between EUCAP Sahel Niger and the staff member concerned.’.
(5)
In Article 11, paragraph 5 is replaced by the following:
‘5. The Head of Mission shall ensure the protection of EU classified information in accordance with Council Decision 2013/488/EU (3).
(3) Council Decision 2013/488/EU of 23 September 2013 on the security rules for protecting EU classified information (OJ L 274, 15.10.2013, p. 1).’."
(6)
The following Article is inserted:
‘Article 12a
Legal arrangements
As required in order to implement this Decision, EUCAP Sahel Niger shall have the capacity to procure services and supplies, enter into contracts and administrative arrangements, employ staff, hold bank accounts, acquire and dispose of assets, discharge its liabilities and be a party to legal proceedings.’.
(7)
Article 13 is replaced by the following:
‘Article 13
Financial arrangements
1. The financial reference amount intended to cover the expenditure related to EUCAP Sahel Niger for the period from 16 July 2012 to 31 October 2013 shall be EUR 8 700 000.
The financial reference amount to cover the expenditure related to EUCAP Sahel Niger for the period from 1 November 2013 to 15 July 2014 shall be EUR 6 500 000.
The financial reference amount to cover the expenditure related to EUCAP Sahel Niger for the period from 16 July 2014 to 15 July 2015 shall be EUR 9 155 000.
2. All expenditure shall be managed in accordance with the rules and procedures applicable to the general budget of the Union. Nationals of third States and host country nationals shall be allowed to tender for contracts. Subject to the Commission's approval, EUCAP Sahel Niger may conclude technical arrangements with Member States, the host State, participating third States and other international actors regarding the provision of equipment, services and premises to EUCAP Sahel Niger.
3. EUCAP Sahel Niger shall be responsible for the implementation of its budget. For that purpose, EUCAP Sahel Niger shall sign an agreement with the Commission.
4. Without prejudice to the Agreement between the European Union and the Republic of Niger on the status of the European Union mission in Niger CSDP (EUCAP Sahel Niger) (4), EUCAP Sahel Niger shall be responsible for any claims and obligations arising from the implementation of its mandate as of 16 July 2014, with the exception of claims relating to serious misconduct by the Head of Mission, for which he/she shall bear responsibility.
5. The implementation of the financial arrangements shall be without prejudice to the chain of command as provided for in Articles 4, 5 and 6 and the operational requirements of EUCAP Sahel Niger, including compatibility of equipment and interoperability of its teams.
6. Expenditure shall be eligible as of 16 July 2012.
(4) OJ L 242, 11.9.2013, p. 2.’."
(8)
The following Article is inserted:
‘Article 13a
Project Cell
1. EUCAP Sahel Niger shall have a Project Cell for identifying and implementing projects. EUCAP Sahel Niger shall, as appropriate, facilitate and provide advice on projects implementedby Member States and third States under their responsibility in areas related to EUCAP Sahel Niger and in support of its objectives.
2. EUCAP Sahel Niger shall be authorised to seek recourse to financial contributions from the Member States or third States to implement a project if that project has been identified as supplementing in a consistent manner EUCAP Sahel Niger's other actions and it is:
(a)
provided for in the budgetary impact statement relating to this Decision; or
(b)
integrated in the budgetary impact statement during the mandate of EUCAP Sahel Niger by means of an amendment to the budgetary impact statement requested by the Head of Mission.
EUCAP Sahel Niger shall conclude an arrangement with contributing States, covering in particular the specific procedures for dealing with complaints from third parties concerning damage caused as a result of acts or omissions by EUCAP Sahel Niger in the use of the funds provided by those States. Under no circumstances may the contributing States hold the Union or the HR liable for acts or omissions by EUCAP Sahel Niger in the use of the funds provided by those States.
3. The PSC shall agree on the acceptance of financial contributions from third States to the Project Cell.’.
(9)
In Article 15 ‘Decision 2011/292/EU’ is replaced by ‘Decision 2013/488/EU’.
(10)
In Article 16 the second paragraph is replaced by the following:
‘It shall apply until 15 July 2016.’.
Article 2
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
It shall apply from 16 July 2014.
Done at Brussels, 22 July 2014.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (EE) αριθ. 347/2014 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 4ης Απριλίου 2014
για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 606/2009 όσον αφορά την αύξηση της μέγιστης συνολικής περιεκτικότητας σε διοξείδιο του θείου όταν το επιβάλλουν οι καιρικές συνθήκες
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1308/2013 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 17ης Δεκεμβρίου 2013, για τη θέσπιση κοινής οργάνωσης των αγορών γεωργικών προϊόντων και την κατάργηση των κανονισμών (ΕΟΚ) αριθ. 922/72, (ΕΟΚ) αριθ. 234/79, (ΕΚ) αριθ. 1037/2001 και (ΕΚ) αριθ. 1234/2007 του Συμβουλίου (1), και ιδίως το άρθρο 91 στοιχείο γ),
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 606/2009 της Επιτροπής (2) καθορίζεται η μέγιστη επιτρεπτή συνολική περιεκτικότητα των οίνων σε διοξείδιο του θείου. Σύμφωνα με το παράρτημα I B σημείο A.4 του εν λόγω κανονισμού, η Επιτροπή μπορεί να αποφασίζει να επιτρέψει στα ενδιαφερόμενα κράτη μέλη να εγκρίνουν αύξηση, το πολύ κατά 50 χιλιοστόγραμμα ανά λίτρο, των χαμηλότερων από 300 χιλιοστόγραμμα ανά λίτρο τιμών μέγιστης συνολικής περιεκτικότητας σε διοξείδιο του θείου, όταν το επιβάλλουν οι καιρικές συνθήκες.
(2)
Στις 15 Ιανουαρίου 2014, οι αρμόδιες γερμανικές αρχές υπέβαλαν επίσημη αίτηση για αύξηση, το πολύ κατά 50 χιλιοστόγραμμα ανά λίτρο, των χαμηλότερων από 300 χιλιοστόγραμμα ανά λίτρο τιμών της επιτρεπτής μέγιστης συνολικής περιεκτικότητας των οίνων σε διοξείδιο του θείου για τους οίνους που παράγονται από σταφύλια που τρυγήθηκαν το 2013 στις αμπελουργικές ζώνες των οριοθετημένων περιοχών της προστατευόμενης ονομασίας προέλευσης «Mosel» και των προστατευόμενων γεωγραφικών ενδείξεων «Landwein der Mosel», «Landwein der Ruwer», «Landwein der Saar» και «Saarländischer Landwein».
(3)
Το τεχνικό σημείωμα το οποίο διαβιβάστηκε από τις αρμόδιες γερμανικές αρχές εξηγεί ότι οι καιρικές συνθήκες έχουν πλήξει την υγειονομική ποιότητα των σταφυλιών που τρυγήθηκαν το 2013 στις ανωτέρω ζώνες. Ειδικότερα, μετά από όψιμο τρύγο, πολλά σταφύλια ήταν σάπια και παρήχθησαν υψηλότερες ποσότητες ενώσεων του πυροσταφυλικού οξέος, ακεταλδεΰδης και α-κετογλουταρικού οξέος κατά τη ζύμωση. Οι ουσίες αυτές συνδέονται με το διοξείδιο του θείου και μειώνουν τη δράση του ως συντηρητικού. Συνεπώς, οι συνολικές ποσότητες διοξειδίου του θείου που είναι αναγκαίες για να εξασφαλιστεί η ορθή οινοποίηση και η καλή διατήρηση είναι υψηλότερες στους οίνους που παράγονται από τα εν λόγω σταφύλια. Αυτός είναι ο λόγος για τον οποίο η προσωρινή έγκριση η οποία αναφέρεται στο παράρτημα I B σημείο Α.4 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 606/2009 αποτελεί τη μόνη διαθέσιμη επιλογή ώστε να μπορέσουν τα σταφύλια που επλήγησαν σοβαρά από τις δυσμενείς καιρικές συνθήκες να μπορούν να χρησιμοποιηθούν για την παραγωγή οίνων κατάλληλων για διάθεση στην αγορά.
(4)
Ως εκ τούτου, ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 606/2009 θα πρέπει να τροποποιηθεί αναλόγως.
(5)
Τα μέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισμό είναι σύμφωνα με τη γνώμη της επιτροπής για την κοινή οργάνωση των γεωργικών αγορών,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Το προσάρτημα 1 του παραρτήματος I Β του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 606/2009 αντικαθίσταται από το κείμενο του παραρτήματος του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 4 Απριλίου 2014.


Input:
ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΊΟΥ
της 16ης Δεκεμβρίου 2013
για τον διορισμό στην Επιτροπή των Περιφερειών τριών τακτικών μελών από το Βέλγιο
(2013/810/ΕΕ)
ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 305,
Έχοντας υπόψη την πρόταση της βελγικής κυβέρνησης,
Εκτιμώντας τα εξής:
1)
Στις 22 Δεκεμβρίου 2009 και στις 18 Ιανουαρίου 2010, το Συμβούλιο εξέδωσε τις αποφάσεις 2009/1014/ΕΕ και 2010/29/ΕΕ για τον διορισμό των τακτικών και αναπληρωματικών μελών της Επιτροπής των Περιφερειών, για την περίοδο από 26 Ιανουαρίου 2010 έως 25 Ιανουαρίου 2015 (1).
2)
Τρεις θέσεις τακτικών μελών της Επιτροπής των Περιφερειών έμειναν κενές λόγω της λήξης της θητείας των κκ. Xavier DESGAIN, Jean-François ISTASSE και Michel LEBRUN.
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
Άρθρο 1
Διορίζονται στην Επιτροπή των Περιφερειών ως τακτικά μέλη, για το εναπομένον διάστημα της θητείας, ήτοι έως τις 25 Ιανουαρίου 2015:
-
Ο κ. Xavier DESGAIN, Conseiller communal à Charleroi
-
Ο κ. Jean-François ISTASSE, Conseiller communal à Verviers
-
Ο κ. Michel LEBRUN, Conseiller communal à Viroinval.
Άρθρο 2
Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει από την ημέρα της έκδοσής της.
Βρυξέλλες, 16 Δεκεμβρίου 2013.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1232/2013 VAN DE COMMISSIE
van 28 november 2013
tot indeling van bepaalde goederen in de gecombineerde nomenclatuur
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (1), en met name artikel 9, lid 1, onder a),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Om de uniforme toepassing te waarborgen van de gecombineerde nomenclatuur die als bijlage bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 is gevoegd, dienen bepalingen voor de indeling van de in de bijlage bij onderhavige verordening vermelde goederen te worden vastgesteld.
(2)
Bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 zijn de algemene regels voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur vastgesteld. Deze regels zijn ook van toepassing op iedere andere nomenclatuur die, geheel of gedeeltelijk of met toevoeging van onderverdelingen, de gecombineerde nomenclatuur overneemt en die bij specifieke EU-wetgeving is vastgesteld met het oog op de toepassing van tarief- of andere maatregelen in het kader van het goederenverkeer.
(3)
Volgens deze algemene regels dienen de in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen te worden ingedeeld onder de in kolom 2 vermelde GN-code om de in kolom 3 genoemde redenen.
(4)
Er dient te worden bepaald dat een bindende tariefinlichting die is afgegeven voor onder deze verordening vallende goederen en die in strijd is met deze verordening, door de houder van die inlichting nog gedurende een bepaalde periode mag worden gebruikt op grond van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad van 12 oktober 1992 (2). Die periode moet worden vastgesteld op drie maanden.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité douanewetboek,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen worden in de gecombineerde nomenclatuur ingedeeld onder de in kolom 2 van die tabel vermelde GN-code.
Artikel 2
Een bindende tariefinlichting die niet in overeenstemming is met deze verordening, mag op grond van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92 nog gedurende een periode van drie maanden na de inwerkingtreding van deze verordening worden gebruikt.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 28 november 2013.


Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 987/2014
af 18. september 2014
om forbud mod fiskeri efter jomfruhummer i funktionel enhed 16 i ICES-underområde VII fra fartøjer, der fører irsk flag
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 36, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EU) nr. 43/2014 (2) er der fastsat kvoter for 2014.
(2)
Ifølge de oplysninger, Kommissionen har modtaget, har fiskeriet efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i den pågældende medlemsstat, nået et sådant omfang, at den kvote, der er tildelt for 2014, er opbrugt.
(3)
Derfor bør fiskeri efter den pågældende bestand forbydes -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Opbrugt kvote
Den fiskekvote, som for 2014 er tildelt den medlemsstat, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, for den i samme bilag omhandlede bestand, anses for at være opbrugt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag.
Artikel 2
Forbud
Fiskeri efter den bestand, der er omhandlet i bilaget til denne forordning, fra fartøjer, der fører den i samme bilag omhandlede medlemsstats flag eller er registreret i denne medlemsstat, er forbudt fra den dato, der er fastsat i det pågældende bilag. Det er navnlig forbudt at opbevare om bord, overføre, omlade og lande fisk af denne bestand fanget af de pågældende fartøjer efter den pågældende dato.
Artikel 3
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2014.