Input:
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 258/2014
z 3. apríla 2014,
ktorým sa ustanovuje program Únie určený na podporu osobitných činností v oblasti finančného výkazníctva a auditu na roky 2014 - 2020 a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 716/2009/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1),
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (2),
keďže:
(1)
Rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 716/2009/ES (3) sa ustanovil program Spoločenstva na podporu osobitných činností v oblasti finančných služieb, finančného výkazníctva a auditu. Na základe uvedeného rozhodnutia Európska poradná skupina pre finančné výkazníctvo (EFRAG), Nadácia pre medzinárodné štandardy finančného výkazníctva (Nadácia IFRS), ktorá ja právnym nástupcom Nadácie výboru pre medzinárodné účtovné štandardy (IASCF) a Rada pre dohľad nad verejným záujmom (PIOB) boli prijímateľmi spolufinancovania s účasťou Únie vo forme prevádzkových grantov do 31. decembra 2013.
(2)
Kríza finančných trhov, ktorá sa začala v roku 2008, posunula otázku finančného výkazníctva a auditu do centra politického programu Únie. Dobre fungujúci spoločný rámec finančného výkazníctva je veľmi dôležitý pre vnútorný trh, účinné fungovanie kapitálových trhov a vykonávanie integrovaného trhu finančných služieb v Únii.
(3)
Účtovné výkazy zohrávajú ústrednú úlohu pri zabezpečení toho, aby investori získali dôležité informácie, ktoré sa týkajú súvahy, výkazu ziskov a strát a peňažných tokov, ale zároveň podporujú účinné riadenie spoločností.
(4)
Účtovné výkazy zohrávajú zásadnú úlohu v oblasti ochrany záujmov akcionárov a veriteľov, ale zároveň sú základom pravidiel obozretného podnikania v tom zmysle, že všetky hlavné legislatívne nástroje týkajúce sa finančných služieb, vrátane nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 (4) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (5), sa spoliehajú na účtovné výkazy spoločností. Regulačné orgány vychádzajú z účtovnej terminológie, aby chápali, aké riziko spoločnosť na seba berie a zároveň, čo sa od tejto spoločnosti požaduje.
(5)
V rámci svetového hospodárstva existuje potreba globálneho jazyka v oblasti účtovníctva, pričom je potrebné zohľadniť mnoho rôznych už v súčasnosti používaných účtovných tradícií. Skupina G20 opakovane vyzvala na zavedenie celosvetových účtovných štandardov a na zbližovanie platných a budúcich účtovných štandardov. Medzinárodné štandardy finančného výkazníctva (IFRS), ktoré vypracovala Rada pre medzinárodné účtovné štandardy (IASB), sa zavádzajú a používajú v mnohých, ale nie v niektorých veľkých, právnych systémoch po celom svete. Tieto medzinárodné účtovné štandardy treba vypracúvať v rámci transparentného a demokraticky zodpovedného procesu. S cieľom zabezpečiť, že záujmy Únie budú rešpektované a že svetové štandardy budú vysoko kvalitné a budú v súlade s právom Únie, je nevyhnutné, aby sa záujmy Únie primerane zohľadnili v procesoch stanovovania medzinárodných štandardov. K uvedeným záujmom patrí dodržiavanie zásady, že finančné výkazy by mali poskytovať pravdivý a verný obraz a mali by byť spoľahlivé a zrozumiteľné, porovnateľné a relevantné.
(6)
V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (6) by IFRS mali byť začlenené do právneho poriadku Únie, aby boli použité spoločnosťami, ktorých cenné papiere sú kótované na regulovanom trhu v Únii, len ak IFRS spĺňajú kritériá stanovené v uvedenom nariadení vrátane požiadavky aby účtovné závierky poskytovali pravdivý a verný obraz, ako sa stanovuje v článku 4 ods. 3 smernice 2013/34/EÚ Európskeho parlamentu a Rady (7). IFRS preto zohrávajú zásadnú úlohu pri fungovaní vnútorného trhu a Únia má priamy záujem zabezpečiť, aby výsledkom procesu, prostredníctvom ktorého sa IFRS vypracúvajú a schvaľujú, boli štandardy, ktoré sú v súlade s požiadavkami právneho rámca vnútorného trhu.
(7)
Štandardy IFRS vydáva rada IASB a príslušné interpretácie vydáva Výbor pre interpretáciu IFRS, ktoré predstavujú dva orgány Nadácie IFRS. Preto je dôležité stanovenie vhodných podmienok financovania Nadácie IFRS.
(8)
EFRAG založili v roku 2001 európske organizácie zastupujúce eminentov a účtovnícku profesiu, ktoré sa podieľajú na procese finančného výkazníctva. V súlade s nariadením (ES) č. 1606/2002 poskytuje EFRAG Komisii stanoviská k otázke, či je účtovný štandard vydaný radou IASB alebo výklad vydaný Výborom pre interpretáciu IFRS na schválenie v súlade s kritériami schvaľovania stanovenými v uvedenom nariadení.
(9)
EFRAG preberá úlohu „jednotného európskeho hlasu v oblasti účtovníctva“ na globálnej scéne. V rámci tejto funkcie sa EFRAG podieľa na procese stanovovania štandardov radou IASB. Aby skupina EFRAG mohla plniť takúto úlohu, mala by byť podrobená všetkým možným pohľadom v Únii v priebehu riadneho postupu, v rámci ktorého vnútroštátne orgány, ktoré stanovujú štandardy, vlády a regulačné orgány, ako aj ďalšie zainteresované strany zohrávajú dôležitú úlohu vzhľadom na výrazné názorové rozdiely, ktoré už existujú medzi členskými štátmi a rôznymi zainteresovanými stranami. Každý kontakt skupiny EFRAG s radou IASB by mal byť v plnom rozsahu transparentný a každé rozhodnutie EFRAG by malo byť prijaté po riadnej konzultácii s vnútroštátnymi orgánmi, ktoré stanovujú štandardy.
(10)
Vzhľadom na úlohu skupiny EFRAG pri posudzovaní, či sú štandardy IFRS v súlade s požiadavkou práva a politiky Únie v oblasti obchodných spoločností, ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 1606/2002, je nevyhnutné, aby Únia zabezpečila stabilné financovanie skupiny EFRAG, a teda sa sama podieľala na jej financovaní.
(11)
Komisia zverejnila 12. novembra 2013 správu Philippa Maystadta, osobitného poradcu komisára zodpovedného za vnútorný trh a služby (ďalej len „správa osobitného poradcu“), kde načrtol možné reformy riadenia skupiny EFRAG, ktorá má posilniť príspevok Únie do rozvoja medzinárodných účtovných štandardov. V záujme plnenia očakávaných cieľov programu spolufinancovania stanovených v tomto nariadení (ďalej len „program“) je nevyhnutné, aby sa opatrenia riadenia revidovali v súlade s odporúčaniami uvedenými v správe osobitného poradcu a aby sa uvedené reformy bez odkladu vykonávali. Komisia by mala monitorovať vykonávanie reformy riadenia skupiny EFRAG a informovať Európsky parlament a Radu o dosahovanom pokroku pri jeho realizácii. Komisia by na tento účel mala predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní reformy riadenia do 31. marca 2014.
(12)
Technická činnosť skupiny EFRAG by sa mala zameriavať na technické poradenstvo Komisii o schvaľovaní IFRS, ako aj na primeranú účasť na procese rozvoja takýchto IFRS a mala by zabezpečiť, aby sa záujmy Únie primerane zohľadňovali v procese stanovovania medzinárodných štandardov. Uvedené záujmy by mali zahrňovať chápanie obozretnosti, dodržiavanie požiadaviek pravdivého a verného obrazu stanovené v smernici 2013/34/EÚ a mali by zohľadňovať účinok štandardov na finančnú stabilitu a hospodárstvo. Komisia by mala hodnotiť technickú činnosť skupiny EFRAG v správach vypracovaných v súlade s kritériami stanovenými v tomto nariadení.
(13)
V oblasti štatutárneho auditu monitorovacia skupina, ktorá je medzinárodnou organizáciou zodpovednou za monitorovanie správnej reformy Medzinárodnej federácie účtovníkov (IFAC), v roku 2005 vytvorila radu PIOB. Úlohou PIOB je dohliadať na proces vedúci k prijímaniu medzinárodných audítorských štandardov (ISA) a na ostatné činnosti, ktoré IFAC vykonáva vo verejnom záujme. ISA môžu byť schválené na uplatňovanie v Únii za podmienky, že boli predovšetkým vypracované riadnym, náležitým a transparentným spôsobom pod verejným dohľadom tak, ako sa to vyžaduje v článku 26 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES (8). Návrhy v oblasti auditu z 30. novembra 2011 takisto počítajú so zavedením štandardov ISA v Únii.
(14)
Zavedenie ISA v Únii a kľúčová úloha PIOB pri zabezpečovaní toho, aby spĺňali požiadavky ustanovené smernicou 2006/43/ES, znamenajú, že Únia má priamy záujem zabezpečiť, aby výsledkom procesu, prostredníctvom ktorého sa tieto štandardy vypracúvajú a schvaľujú, boli štandardy, ktoré sú v súlade s právnym rámcom vnútorného trhu. Návrh Komisie na zmenu smernice 2006/43/ES takisto výslovne uznáva úlohu PIOB. Preto je dôležité zabezpečenie primeraných mechanizmov financovania PIOB.
(15)
Orgány pôsobiace v oblasti účtovníctva a auditu závisia vo veľkej od financovania a zohrávajú v Únii dôležitú úlohu, čo je pre fungovanie vnútorného trhu rozhodujúce. Navrhovaní prijímatelia programu ustanoveného rozhodnutím č. 716/2009/ES sú spolufinancovaní prostredníctvom prevádzkových grantov z rozpočtu Únie, ktorý im umožňuje posilniť finančnú nezávislosť od súkromného sektora a zdrojov ad hoc, a tým zvýšiť ich kapacity a dôveryhodnosť. Financovanie z verejných zdrojov by však samo osebe nemalo byť vnímané ako potvrdenie takejto nezávislosti od súkromného sektora. Mala by sa vyžadovať najmä väčšia transparentnosť, ak ide o členstvo v radách, okrem iného rady IASB a skupiny EFRAG, aby sa zabezpečilo, že v procese stanovovania štandardov a schvaľovania sú zastúpené všetky zainteresované strany. Skupina EFRAG a rada IASB by mali podniknúť všetky primerané kroky na zabránenie konfliktu záujmov vrátane požiadaviek na zverejnenie prispôsobených funkcii a zodpovednostiam rozličných kategórií zamestnancov pracujúcich v týchto organizáciách.
(16)
Prax ukázala, že spolufinancovanie Únie zabezpečuje, aby prijímatelia čerpali výhody z jasného, stabilného, diverzifikovaného, spoľahlivého a primeraného financovania, čím prijímateľom pomáha pri nezávislom a efektívnom plnení úloh vo verejnom záujme. Únia by preto v záujme zabezpečenia fungovania tvorby medzinárodných štandardov v oblasti účtovníctva a auditu mala formou príspevkov naďalej poskytovať dostatočné finančné prostriedky predovšetkým Nadácii IFRS, skupine EFRAG a rade PIOB.
(17)
Okrem zmeny mechanizmu financovania prešli Nadácia IFRS a skupina EFRAG reformami správy a riadenia, ktorých úlohou je zaručiť, aby si prostredníctvom svojich štruktúr a postupov plnili svoje poslanie vo verejnom záujme nezávislým, efektívnym, transparentným a demokraticky zodpovedným spôsobom. V súvislosti s Nadáciou IFRS sa v roku 2009 vytvorila monitorovacia rada s cieľom zabezpečiť verejnú sledovateľnosť a dohľad, posilnila sa účinnosť poradnej rady pre štandardy, zlepšila sa transparentnosť a formalizovala sa úloha hodnotení vplyvov ako súčasť riadneho procesu IASB. Úsilie o zlepšenie spôsobu, akým sa tieto orgány riadia, bude pokračovať. Komisia v roku 2013 iniciovala hodnotenie uplatňovania nariadenia (ES) č. 1606/2002. Rozsah hodnotenia sa vzťahuje predovšetkým na kritériá schvaľovania nadácie IFRS v Únii, ako sa zakotvuje v článku 3 ods. 2 uvedeného nariadenia a v mechanizmoch riadenia Nadácie IFRS a rady IASB. Komisia plánuje do 31. decembra 2014 dokončiť vyhodnocovanie a predložiť správu o výsledkoch Európskemu parlamentu a Rade. Komisia v prípade potreby predloží legislatívny návrh na zlepšenie fungovania uvedeného nariadenia.
(18)
Týmto nariadením sa stanovuje finančné krytie na celé obdobie trvania programu, ktoré má predstavovať hlavnú referenčnú sumu v zmysle bodu 17 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (9), pre Európsky parlament a Radu počas ročného rozpočtového postupu.
(19)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (10) a delegované nariadenie Komisie (EÚ, Euratom) č. 1268/2012 (11) chránia finančné záujmy Únie a majú sa uplatňovať v priebehu vykonávania programu s prihliadnutím na zásady jednoduchosti a jednotnosti pri výbere rozpočtových nástrojov, na obmedzenie počtu prípadov, v ktorých si Komisia ponecháva priamu zodpovednosť za vykonávanie a riadenie, a na požadovanú proporcionalitu medzi objemom zdrojov a administratívnou záťažou súvisiacou s ich využívaním.
(20)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci v súvislosti s vypracúvaním ročných pracovných programov.
(21)
Očakáva sa, že program prispeje k dosiahnutiu cieľov zabezpečenia porovnateľnosti a transparentnosti účtovných výkazov obchodných spoločností v rámci celej Únie, a toho, aby potreby Únie boli vypočuté v súvislosti s globálnou harmonizáciou štandardov finančného výkazníctva. Jednotný európsky postoj by prispel k podpore medzinárodného akceptovania IFRS a k podpore zbližovania a vysokej kvality medzinárodných štandardov v oblasti auditu vo všetkých členských štátoch. Program takisto prispieva k stratégii Európa 2020 tým, že posilňuje jednotný trh finančných služieb a kapitálu, ako aj prispieva k vonkajšej dimenzii stratégie.
(22)
Toto nariadenie by malo ustanoviť možnosť spolufinancovania činností určitých orgánov, ktoré plnia cieľ tvoriaci súčasť politiky Únie v oblasti navrhovania štandardov, ich schvaľovania alebo dohliadania na procesy stanovovania štandardov v oblasti finančného výkazníctva a auditu a ktoré túto politiku podporujú.
(23)
Financovanie Únie sa navrhuje pre dobre vymedzený a obmedzený počet najdôležitejších orgánov v oblasti finančného výkazníctva a auditu. V súčasnom inštitucionálnom rámci sa mechanizmom financovania zabezpečí stabilné, diverzifikované, riadne a primerané financovanie, aby príslušné orgány mohli nezávisle a efektívne plniť svoje úlohy súvisiace s Úniou alebo verejným záujmom Únie. Uvedené orgány by mali zverejňovať prehľad číselných údajov ďalšieho financovania z alternatívnych zdrojov.
(24)
Komisia so zreteľom na vývoj na základe odporúčaní uvedených v správe osobitného poradcu by mala v marci 2014 a od roku 2015 každý rok najneskôr v júni predkladať správy o pokroku skupiny EFRAG pri uskutočňovaní riadiacich reforiem. Rada IASB iniciovala prehodnotenie koncepčného rámca. Komisia by po vydaní revidovaného koncepčného rámca mala predložiť správu Európskemu parlamentu a Rade o všetkých zmenách, ktoré sa zaviedli v koncepčnom rámci, a ich dôvodoch, s osobitným zameraním na koncepcie obozretnosti a spoľahlivosti, ktorými sa zabezpečuje dodržiavanie pravdivého a verného obrazu, ako je ustanovené v smernici 2013/34/EÚ. Prijímatelia by mali zabezpečovať efektívne a hospodárne využívanie verejných finančných prostriedkov, vrátane cestovných a súvisiacich výdavkov.
(25)
Program by mal nahradiť predchádzajúci program spolufinancovania prijímateľov. Preto by sa v záujme právnej istoty malo zrušiť rozhodnutie č. 716/2009/ES.
(26)
Keďže cieľ tohto nariadenia a to ustanovenie programu Únie na obdobie rokov 2014 až 2020 určeného na podporu činnosti orgánov, ktoré prispievajú k plneniu cieľov politiky Únie v súvislosti s finančným výkazníctvom a auditom, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a dôsledkov navrhovaných opatrení ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(27)
Každú finančnú podporu pre nových prijímateľov, aj vtedy, keď sú priamymi nástupcami jedného z prijímateľov uvedených v tomto nariadení, by mal schváliť Európsky parlament a Rada v súlade s článkom 294 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
(28)
Je vhodné zladiť dobu uplatňovania tohto nariadenia s dobou uplatňovania nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (12). Toto nariadenie by malo preto platiť od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet a rozsah pôsobnosti
1. Na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020 sa ustanovuje program Únie (ďalej len „program“) určený na podporu činnosti orgánov, ktoré prispievajú k plneniu cieľov politiky Únie v súvislosti s finančným výkazníctvom a auditom.
2. Program zahŕňa činnosti súvisiace s navrhovaním alebo poskytovaním vstupov na vypracúvanie štandardov, uplatňovanie, hodnotenie alebo monitorovanie štandardov alebo na dohľad nad procesmi stanovovania štandardov na podporu vykonávania politík Únie v oblasti finančného výkazníctva a auditu, ktoré realizuje Nadácia IFRS, skupina EFRAG alebo rada PIOB.
Článok 2
Cieľ
Cieľom programu je zlepšovať podmienky efektívneho fungovania vnútorného trhu podporovaním transparentného a nezávislého vypracúvania medzinárodných štandardov finančného výkazníctva a auditu.
Článok 3
Prijímatelia
1. Prostriedky programu čerpajú prijímatelia:
a)
v oblasti finančného výkazníctva:
i)
EFRAG na obdobie od 1. januára 2014 do 31. decembra 2016;
ii)
Nadácia IFRS;
b)
v oblasti auditu: PIOB.
2. Orgány pôsobiace v oblasti finančného výkazníctva a auditu, ktoré získajú finančné prostriedky Únie prostredníctvom tohto programu, majú povinnosť starať sa o zabezpečenie svojej nezávislosti a hospodárne a efektívne využívanie verejných peňazí bez ohľadu na rôzne zdroje financovania, prijímateľmi ktorých by mohli byť.
Článok 4
Udeľovanie grantov
Financovanie v rámci programu sa poskytuje vo forme prevádzkových grantov udeľovaných ročne.
Článok 5
Transparentnosť
Každý prijímateľ finančných prostriedkov udelených v rámci programu uvádza na viditeľnom mieste, napríklad na webovej stránke, v publikácii alebo vo výročnej správe, že mu boli poskytnuté finančné prostriedky z rozpočtu Únie a prehľad číselných údajov o ďalších finančných prostriedkoch z alternatívnych zdrojov.
Článok 6
Finančné ustanovenia
1. Finančné krytie na vykonávanie programu na obdobie rokov 2014 až 2020 je 43 176 000 EUR v bežných cenách.
2. Ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje Európsky parlament a Rada v medziach viacročného finančného rámca.
3. Orientačné rozdelenie finančného krytia stanovené v odseku 1 pre troch prijímateľov je takéto:
a)
pre EFRAG: 9 303 000 EUR;
b)
pre Nadáciu IFRS: 31 632 000 EUR;
c)
pre PIOB: 2 241 000 EUR.
Článok 7
Vykonávanie programu
Komisia vykonáva program prostredníctvom ročných pracovných programov v súlade s nariadením (EÚ, Euratom) č. 966/2012. Každý ročný pracovný program plní cieľ programu stanovený v článku 2 tohto nariadenia, pričom konkretizuje:
a)
očakávané výsledky;
b)
orientačné rozdelenie rozpočtu podľa jednotlivých prijímateľov, v súlade s orientačnými sumami stanovenými v článku 6 ods. 3
V záujme zabezpečenia transparentnosti sa v ročnom pracovnom programe takisto uvádza, pomocou odkazov, cieľ stanovený v článku 2, metóda realizácie určená v článku 4 a nálezy správ.
Komisia prijíma ročné pracovné programy prostredníctvom vykonávacích aktov.
Článok 8
Ochrana finančných záujmov Únie
1. Komisia prijme príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa pri vykonávaní činností financovaných na základe tohto nariadenia chránili finančné záujmy Únie uplatňovaním preventívnych opatrení na zamedzenie podvodom, korupcii a iným protiprávnym činnostiam, účinnými kontrolami, vymáhaním neoprávnene vyplatených súm pri odhalení nezrovnalostí a v prípade potreby aj ukladaním účinných, primeraných a odrádzajúcich sankcií.
2. Komisia alebo jej zástupcovia a Dvor audítorov majú právomoc vykonávať kontrolu na základe dokumentov a kontrolu na mieste u všetkých prijímateľov grantov, dodávateľov a subdodávateľov, ktorí dostali finančné prostriedky Únie v rámci programu.
Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže vykonávať kontroly a inšpekcie na mieste u hospodárskych subjektov, ktorých sa takéto financovanie priamo alebo nepriamo týka, a to v súlade s postupmi podľa nariadenia Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (13) na účely zistenia, či v súvislosti s dohodou alebo rozhodnutím o grante alebo zmluvou týkajúcou sa financovania Úniou nedošlo k podvodu, korupcii alebo inej protiprávnej činnosti poškodzujúcej finančné záujmy Únie.
Bez toho, aby bol dotknutý prvý a druhý pododsek, dohody o spolupráci s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, dohody a rozhodnutia o grante a zmluvy vyplývajúce z vykonávania tohto nariadenia výslovne splnomocňujú Komisiu, Dvor audítorov a OLAF na vykonávanie auditov, kontrol a inšpekcií.
Článok 9
Hodnotenie
1. Komisia predloží do 31. marca 2014 Európskemu parlamentu a Rade prvú správu o nevyhnutných riadiacich reformách v oblasti účtovníctva a finančných informácií pokiaľ ide o EFRAG, pričom zohľadní okrem iného vývoj na základe odporúčaní uvedených v správe osobitného poradcu a o krokoch, ktoré EFRAG už podnikla pri uskutočňovaní týchto reforiem.
2. Komisia predloží do 31. decembra 2014 správu Európskemu parlamentu a Rade o jej zisteniach hodnotenia nariadenia (ES) č. 1606/2002 spolu s prípadnými návrhmi na zmenu tohto nariadenia v záujme zlepšenia jeho fungovania, ako aj o mechanizmoch riadenia pre všetky príslušné inštitúcie.
3. Komisia od roku 2015 pripravuje výročnú správu o činnosti Nadácie IFRS v súvislosti s vývojom IFRS, PIOB a EFRAG.
4. Pokiaľ ide o Nadáciu IFRS, správa uvedená v odseku 3 obsahuje jej činnosť, a najmä všeobecné zásady, na základe ktorých sa vyvinuli nové štandardy. Správa bude obsahovať aj to, či IFRS riadne zohľadňujú rozličné obchodné modely, vyjadrujú skutočné dôsledky hospodárskych transakcií, nie sú príliš zložité a či zabraňujú umelým krátkodobým a nestálym vplyvom.
Po vydaní revidovaného koncepčného rámca sa správa venuje každej zmene, ktorá sa zaviedla v koncepčnom rámci, s osobitným zameraním na koncepcie obozretnosti a spoľahlivosti.
5. Čo sa týka PIOB alebo jej nástupníckej organizácie, správa uvedená v odseku 3 obsahuje vývoj v diverzifikácii financovania. Ak financovanie IFAC v danom roku dosiahne viac ako dve tretiny celkového ročného financovania rady PIOB, Komisia navrhne obmedzenie jej ročného príspevku na príslušný rok na maximálne 300 000 EUR.
6. Pokiaľ ide o skupinu EFRAG, správa uvedená v odseku 3 obsahuje tieto informácie:
a)
či skupina EFRAG vo svojej technickej činnosti na medzinárodné účtovné štandardy riadne zohľadňuje požiadavky článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1606/2002, najmä pri hodnotení toho, či nové alebo zmenené štandardy IFRS sú v súlade so zásadou pravdivého a verného obrazu a na prospech európskemu verejnému blahu;
b)
či skupina EFRAG vo svojej technickej činnosti na štandardoch IFRS poskytuje primerané hodnotenie toho, či sa navrhované, nové alebo zmenené medzinárodné účtovné štandardy vypracované radou IASB zakladajú na dôkazoch, reagujú na potreby Únie zohľadňujúc rozmanitosť účtovných a hospodárskych modelov a názorov v Únii; ako aj
c)
pokrok skupiny EFRAG pri uskutočňovaní jej riadiacich reforiem, berúc do úvahy vývoj na základe odporúčaní uvedených v správe osobitného poradcu.
Komisia podľa potreby predloží legislatívny návrh na ďalšie financovanie skupiny EFRAG po 31. decembri 2016.
7. Komisia každoročne odovzdáva správu uvedenú v odseku 3 Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do 30. júna.
8. Najneskôr dvanásť mesiacov pred skončením programu Komisia Európskemu parlamentu a Rade predloží správu o plnení cieľu programu. V uvedenej správe sa hodnotí aspoň celková vhodnosť a súdržnosť programu, účinnosť jeho plnenia a celková a individuálna účinnosť pracovného programu prijímateľov z hľadiska plnenia cieľa uvedeného v článku 2.
9. Komisia zasiela správy uvedené v tomto článku na informáciu Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru.
Článok 10
Zrušenie
Rozhodnutie č. 716/2009/ES sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
Článok 11
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2014 do 31. decembra 2020.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 3. apríla 2014


Input:
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1105/2014 DEL CONSEJO
de 20 de octubre de 2014
por el que se aplica el Reglamento (UE) no 36/2012 relativo a las medidas restrictivas habida cuenta de la situación en Siria
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 36/2012 del Consejo, de 18 de enero de 2012, relativo a las medidas restrictivas habida cuenta de la situación en Siria, y por el que se deroga el Reglamento (UE) no 442/2011 (1), y en particular su artículo 32, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
El 18 de enero de 2012, el Consejo adoptó el Reglamento (UE) no 36/2012.
(2)
Habida cuenta de la gravedad de la situación, procede añadir dieciséis personas y dos entidades a la lista de personas y entidades sometidas a medidas restrictivas, que figura en el anexo II del Reglamento (UE) no 36/2012.
(3)
Debe actualizarse asimismo la información relativa a tres personas y una entidad que figuran en el anexo II del Reglamento (UE) no 36/2012.
(4)
Mediante sentencia de 3 de julio de 2014 en el asunto T-203/12 (2), el Tribunal General anuló el Reglamento de Ejecución (UE) no 363/2013 del Consejo (3) en cuanto que incluía al Dr. Mohammad Nidal Al-Shaar en la lista de personas y entidades sometidas a medidas restrictivas, tal como figura en el anexo II del Reglamento (UE) no 36/2012.
(5)
En consecuencia, procede modificar el anexo II del Reglamento (UE) no 36/2012.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo II del Reglamento (UE) no 36/2012 queda modificado según lo establecido en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Luxemburgo, el 20 de octubre de 2014.


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 602/2013
av den 24 juni 2013
om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),
med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
av följande skäl:
(1)
I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.
(2)
Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 24 juni 2013.


Input:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1024/2012,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2012,
hallinnollisesta yhteistyöstä sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmässä ja komission päätöksen 2008/49/EY kumoamisesta (IMI-asetus)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sovellettaessa tiettyjä tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevia unionin säädöksiä edellytetään, että jäsenvaltiot tekevät tehokkaampaa yhteistyötä ja vaihtavat tietoja toistensa ja komission kanssa. Koska käytännön keinoja tällaisen tietojenvaihdon toteuttamiseen ei usein määritetä kyseisissä säädöksissä, tarvitaan asianmukaisia käytännön järjestelyitä.
(2)
Sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmä, jäljempänä ’IMI’, on internetin kautta käytettävä ohjelmasovellus, jonka komissio on kehittänyt yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa avustaakseen jäsenvaltioita unionin säädöksissä säädettyjen tietojenvaihtovaatimusten käytännön täytäntöönpanossa siten, että jäsenvaltioiden käyttöön asetetaan keskitetty yhteydenpitojärjestelmä, joka helpottaa tietojenvaihtoa ja keskinäistä avunantoa rajojen yli. IMI auttaa toimivaltaisia viranomaisia erityisesti yksilöimään vastaavan viranomaisen toisessa jäsenvaltiossa, hallinnoimaan tietojenvaihtoa, mukaan lukien henkilötietojen vaihto, yksinkertaisten ja yhtenäistettyjen menettelyiden perusteella sekä ylittämään kieliesteet ennakkoon määriteltyjen ja käännettyjen työnkulkujen perusteella. Komission olisi mahdollisuuksien mukaan tarjottava IMI-käyttäjille sellaisia olemassa olevia lisäkäännöstoimintoja, jotka vastaavat näiden tarpeita, ovat IMIn tietojenvaihtoa koskevien turvallisuus- ja luottamuksellisuusvaatimusten mukaisia ja jotka voidaan tarjota kohtuullisin kustannuksin.
(3)
Kieliesteiden ylittämiseksi IMIn olisi periaatteessa oltava saatavilla kaikilla unionin virallisilla kielillä.
(4)
IMIn tarkoituksena olisi oltava sisämarkkinoiden toiminnan parantaminen tarjoamalla tehokas ja käyttäjäystävällinen väline jäsenvaltioiden välisen sekä jäsenvaltioiden ja komission välisen hallinnollisen yhteistyön toteutusta varten, mikä helpottaa tämän asetuksen liitteessä lueteltujen unionin säädösten soveltamista.
(5)
Komission 21 päivänä helmikuuta 2011 antamassa tiedonannossa ”Sisämarkkinoiden hallinnoinnin parantaminen hallinnollisen yhteistyön laajentamisen avulla - Sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän (IMI) laajentamista ja kehittämistä koskeva strategia” esitellään suunnitelmia IMIn mahdollisesta laajentamisesta muihin unionin säädöksiin. Komission 13 päivänä huhtikuuta 2011 antamassa tiedonannossa ”Sisämarkkinoiden toimenpidepaketti: 12 viputekijää kasvun vauhdittamiseksi ja luottamuksen lisäämiseksi ’Yhdessä uuteen kasvuun’” korostetaan IMIn suurta merkitystä asiaan liittyvien toimijoiden, myös paikallistason toimijoiden, välisen yhteistyön lujittamisen ja sitä kautta myös sisämarkkinoiden hallinnoinnin parantamisen kannalta. Sen vuoksi IMIlle on tarpeen luoda vakaa oikeudellinen kehys ja yhteinen säännöstö sen varmistamiseksi, että IMI toimii tehokkaasti.
(6)
Jos unionin säädöksen sisältämän säännöksen soveltaminen edellyttää jäsenvaltioiden vaihtavan henkilötietoja ja kyseisessä säännöksessä säädetään tämän tietojenkäsittelyn tarkoituksesta, kyseisen säännöksen olisi katsottava tarjoavan riittävän oikeusperustan henkilötietojen käsittelylle, jollei Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 ja 52 artiklan mukaisista edellytyksistä muuta johdu. IMI olisi katsottava ensisijaisesti työvälineeksi, jota käytetään tietojen, myös henkilötietojen, vaihtoon, joka toteutettaisiin muussa tapauksessa muilla keinoilla, mukaan lukien tavallisen postin, faksin tai sähköpostin välityksellä, unionin säädöksissä jäsenvaltioiden viranomaisille ja elimille asetetun lakisääteisen velvoitteen perusteella. IMIn kautta vaihdettavia henkilötietoja olisi kerättävä, käsiteltävä ja käytettävä kaikkia asianmukaisia suojatoimia noudattaen ainoastaan tarkoituksiin, jotka vastaavat niitä tarkoituksia, joita varten ne on alun perin kerätty.
(7)
IMIn kehittämisessä on noudatettu sisäänrakennettua yksityisyyden suojan periaatetta ja otettu huomioon tietosuojalainsäädännön vaatimukset, ja se on ollut alusta alkaen tietosuojan kannalta myönteinen ympäristö erityisesti IMIssä vaihdettavien henkilötietojen saannille asetettujen rajoitusten vuoksi. Tämän vuoksi IMIn tarjoama suoja- ja turvallisuustaso on huomattavasti korkeampi kuin muiden tietojenvaihtomenetelmien, kuten tavallisen postin, puhelimen, faksin tai sähköpostin.
(8)
Jäsenvaltioiden välisessä sekä jäsenvaltioiden ja komission välisessä sähköisessä hallinnollisessa yhteistyössä olisi noudatettava henkilötietojen suojaa koskevia sääntöjä, jotka on vahvistettu yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelystä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3) sekä yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (4). Direktiivissä 95/46/EY ja asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjä määritelmiä olisi käytettävä myös tätä asetusta sovellettaessa.
(9)
Komissio toimittaa IMIn ohjelmistot ja tietotekniikkainfrastruktuurin ja hallinnoi niitä, varmistaa IMIn turvallisuuden, hallinnoi kansallisten IMI-koordinaattorien verkostoa ja osallistuu IMI-käyttäjien koulutukseen ja tekniseen avustamiseen. Tätä varten komission olisi saatava käyttöönsä ainoastaan sellaisia henkilötietoja, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia sille tässä asetuksessa asetettujen vastuiden mukaisten tehtävien, kuten kansallisten IMI-koordinaattorien rekisteröinnin, suorittamiseksi. Komissiolla olisi oltava pääsy henkilötietoihin myös silloin, kun se toisen IMI-toimijan pyynnöstä hakee sellaisia tietoja, jotka on suojattu IMIssä ja joita rekisteröity on itse pyytänyt. Komissiolla ei olisi oltava pääsyä henkilötietoihin, jotka on vaihdettu osana IMIn kanssa tehtävää hallinnollista yhteistyötä, ellei jossakin unionin säädöksessä ole annettu komissiolle tähän yhteistyöhön liittyvää tehtävää.
(10)
Avoimuuden varmistamiseksi erityisesti rekisteröityjen osalta unionin säädösten ne säännökset, joissa edellytetään IMIn käyttöä, olisi lueteltava tämän asetuksen liitteessä.
(11)
IMIä saatetaan tulevaisuudessa laajentaa koskemaan uusia aloja, joilla se voi auttaa varmistamaan tietyn unionin säädöksen tehokkaan täytäntöönpanon kustannustehokkaalla ja käyttäjäystävällisellä tavalla, ottaen huomioon teknisen toteutettavuuden ja IMIin kohdistuvan kokonaisvaikutuksen. Komission on suoritettava tarpeelliset testit todetakseen IMIn tekninen valmiustaso suunnitellun laajentamisen varalta. Päätökset IMIn laajentamisesta koskemaan uusia unionin säädöksiä olisi hyväksyttävä tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä.
(12)
Pilottihankkeet ovat hyödyllinen väline sen testaamiseksi, onko IMIn laajentaminen perusteltua, ja myös teknisten toimintojen sekä menettelyä koskevien järjestelyjen mukauttamiseksi IMI-käyttäjien vaatimuksiin ennen IMIn laajentamista koskevan päätöksen tekemistä. Jäsenvaltioiden olisi oltava täysimääräisesti mukana päättämässä, minkä unionin säädösten osalta olisi toteutettava pilottihanke sekä kyseisen pilottihankkeen menettelytavoista sen varmistamiseksi, että pilottihanke vastaa IMI-käyttäjien tarpeita ja sen toteuttamisessa noudatetaan täysimääräisesti henkilötietojen käsittelyä koskevia säännöksiä. Menettelytavat olisi määriteltävä erikseen kunkin pilottihankkeen osalta.
(13)
Mikään tämän asetuksen säännös ei saisi estää jäsenvaltioita ja komissiota päättämästä käyttää IMIä tietojenvaihdossa, johon ei sisälly henkilötietojen käsittelyä.
(14)
Tässä asetuksessa olisi vahvistettava säännöt, joita sovelletaan IMIn käyttöön hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvissä tarkoituksissa, muun muassa kahdenvälisessä tietojenvaihdossa, ilmoitusmenettelyissä, hälytysjärjestelmissä, keskinäistä avunantoa koskevissa järjestelyissä ja ongelmanratkaisussa.
(15)
Tämän asetuksen ei pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioiden oikeuteen päättää, mitkä kansalliset viranomaiset vastaavat asetuksesta johtuvien velvoitteiden suorittamisesta. Jäsenvaltioiden olisi kyettävä mukauttamaan IMIin liittyvät toiminnot ja vastuualueet sisäisiin hallintorakenteisiinsa sekä huolehtimaan yksittäiseen IMI-työnkulkuun liittyvien edellytysten noudattamisesta. Jäsenvaltioiden olisi voitava nimetä lisää IMI-koordinaattoreita hoitamaan kansallisten IMI-koordinaattorien tehtäviä yksin tai yhdessä muiden koordinaattoreiden kanssa yksittäisen sisämarkkina-alan, hallintoalan tai maantieteellisen alueen osalta tai muun perusteen mukaan. Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle nimittämistään IMI-koordinaattoreista, mutta niiden ei pitäisi olla velvollisia ilmoittamaan IMIssä ylimääräisistä koordinaattoreista, jos IMIn asianmukainen toiminta ei edellytä sitä.
(16)
IMIn välityksellä tapahtuvan tehokkaan hallinnollisen yhteistyön varmistamiseksi jäsenvaltioiden ja komission olisi huolehdittava siitä, että niiden IMI-toimijoilla on tarvittavat resurssit tämän asetuksen mukaisten velvoitteidensa suorittamiseksi.
(17)
Vaikka IMI on ensisijaisesti toimivaltaisten viranomaisten välisen hallinnollisen yhteistyön yhteydenpitoväline, joka ei ole avoinna suurelle yleisölle, voi olla tarpeen kehittää teknisiä keinoja, jotta ulkopuoliset toimijat, kuten kansalaiset, yritykset ja järjestöt, voivat olla vuorovaikutuksessa toimivaltaisten viranomaisten kanssa toimittaakseen tai hakeakseen tietoja tai käyttääkseen rekisteröidyille kuuluvia oikeuksiaan. Kyseisiin teknisiin keinoihin olisi sisällytettävä tietosuojaa koskevat aiheelliset suojatoimet. Korkean turvallisuustason varmistamiseksi julkinen rajapinta olisi suunniteltava niin, että se on teknisesti erillään IMIstä, johon vain IMI-käyttäjillä olisi käyttöoikeus.
(18)
IMIn käyttö SOLVIT-verkoston tekniseksi tueksi ei saisi vaikuttaa SOLVIT-menettelyn epäviralliseen luonteeseen; kyseinen menettely perustuu komission 7 päivänä joulukuuta 2001 antaman suosituksen periaatteista ”SOLVIT” ongelmaratkaisun käytössä - sisämarkkinoiden ongelmanratkaisuverkko (5), jäljempänä ’SOLVIT-suositus’, mukaiseen jäsenvaltioiden vapaaehtoiseen sitoumukseen. Jotta voidaan jatkaa SOLVIT-verkoston toimintaa nykyisten työjärjestelyjen pohjalta, yksi tai useampia kansallisen IMI-koordinaattorin tehtävistä voidaan antaa SOLVIT-keskuksille niiden vastuualueen puitteissa, jolloin ne voivat toimia kansallisesta IMI-koordinaattorista riippumatta. Kaikkia tämän asetuksen mukaisia takeita olisi sovellettava SOLVIT-menettelyjen yhteydessä tapahtuvaan henkilötietojen ja luottamuksellisten tietojen käsittelyyn riippumatta SOLVIT-suosituksen ei-sitovasta luonteesta.
(19)
Vaikka IMIin sisältyy internetpohjainen rajapinta sen käyttäjille, joissakin tapauksissa ja kyseessä olevan jäsenvaltion pyynnöstä saattaa olla asianmukaista harkita teknisiä ratkaisuja, joissa tietoja siirretään IMIin suoraan kansallisista järjestelmistä, jos tällaisia kansallisia järjestelmiä on jo toteutettu, erityisesti ilmoitusmenettelyjen osalta. Tällaisten teknisten ratkaisujen soveltamisen pitäisi olla riippuvaista niiden toteutettavuuden, kustannusten ja niistä oletettavasti koituvan hyödyn arvioinnin tuloksista. Nämä ratkaisut eivät saisi vaikuttaa olemassa oleviin rakenteisiin eivätkä kansalliseen toimivaltajärjestykseen.
(20)
Jos jäsenvaltiot ovat täyttäneet palveluista sisämarkkinoilla 12 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY (6) 15 artiklan 7 kohdan mukaisen ilmoitusvelvollisuutensa noudattaen teknisiä standardeja ja määräyksiä ja tietoyhteiskunnan palveluja koskevia määräyksiä koskevien tietojen toimittamisessa noudatettavasta menettelystä 22 päivänä kesäkuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/34/EY (7) säädettyä menettelyä, niiltä ei olisi tämän lisäksi edellytettävä saman ilmoituksen tekemistä IMIn välityksellä.
(21)
IMIn välityksellä tapahtuvassa tietojenvaihdossa noudatetaan jäsenvaltioiden viranomaisten lakisääteistä keskinäisen avunannon velvoitetta. Jotta voidaan varmistaa, että sisämarkkinat toimivat asianmukaisesti, tiedoilta, jotka toimivaltainen viranomainen on saanut IMIn välityksellä toisesta jäsenvaltiosta, ei saisi poistaa niiden todistusarvoa hallinnollisissa menettelyissä pelkästään sen perusteella, että ne ovat lähtöisin toisesta jäsenvaltiosta tai että ne on saatu sähköisesti, ja kyseisen toimivaltaisen viranomaisen olisi käsiteltävä niitä samaan tapaan kuin sen kotijäsenvaltiosta lähtöisin olevia samankaltaisia asiakirjoja.
(22)
Korkean tietosuojan tason turvaamiseksi on tarpeen asettaa enimmäiskesto sille, kuinka kauan henkilötietoja voidaan säilyttää IMIssä. Tämän ajan olisi kuitenkin oltava hyvin tasapainotettu ottaen asianmukaisesti huomioon tarve siihen, että IMI toimii moitteettomasti, sekä rekisteröityjen oikeudet käyttää täysipainoisesti oikeuksiaan esimerkiksi hankkimalla todisteet siitä, että tietojenvaihto tapahtui, jotta he voivat hakea muutosta johonkin päätökseen. Erityisen tärkeää on, että tietojen säilyttämisajat eivät ole tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavaa aikaa pidempiä.
(23)
IMI-käyttäjien nimiä ja yhteystietoja olisi oltava mahdollista käsitellä tämän asetuksen tavoitteiden mukaisissa tarkoituksissa, mukaan lukien sen seurannassa, kuinka IMI-koordinaattorit ja komissio käyttävät järjestelmää, yhteydenpidossa, koulutuksessa ja tiedotusaloitteissa sekä sisämarkkinoilla harjoitettavaa hallinnollista yhteistyötä tai keskinäistä avunantoa koskevien tietojen keruussa.
(24)
Euroopan tietosuojavaltuutetun olisi seurattava tämän asetuksen, mukaan lukien sen tietosuojaa koskevat säännökset, soveltamista ja pyrittävä varmistamaan muun muassa yhteydenpidolla kansallisiin tietosuojaviranomaisiin, että sitä sovelletaan.
(25)
Jotta voidaan varmistaa IMIn toiminnan ja tämän asetuksen soveltamisen tehokas seuranta ja niistä raportointi, jäsenvaltioiden olisi saatettava asiaankuuluvat tiedot komission tietoon.
(26)
Rekisteröidyille olisi ilmoitettava tämän asetuksen ja direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön mukaisesti heidän henkilötietojensa käsittelystä IMIssä ja siitä, että heillä on oikeus saada heihin liittyvät tiedot sekä oikeus virheellisten tietojen oikaisemiseen ja luvatta käsiteltyjen tietojen poistamiseen.
(27)
Jotta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat panna täytäntöön hallinnollista yhteistyötä koskevat säännökset ja toteuttaa tehokasta tietojenvaihtoa IMIn välityksellä, saattaa olla tarpeen määrittää tällaisen tietojenvaihdon käytännön järjestelyt. Komission olisi hyväksyttävä kyseiset järjestelyt kutakin liitteessä lueteltua unionin säädöstä koskevan erillisen täytäntöönpanosäädöksen muodossa tai kunkintyyppisen hallinnollisen yhteistyömenettelyn osalta, ja niiden olisi katettava keskeiset tekniset toiminnot ja menettelyä koskevat järjestelyt, joita asiaankuuluvien hallinnollisten yhteistyömenettelyjen täytäntöönpano IMIn välityksellä edellyttää. Komission olisi varmistettava IMIn ohjelmistojen ja tietotekniikkainfrastruktuurin ylläpito ja kehittäminen.
(28)
Jotta rekisteröidyille voitaisiin taata riittävä avoimuus, ennakkoon määritellyt työnkulut, kysymys- ja vastaussarjat, lomakkeet sekä muut IMIssä harjoitettaviin hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin liittyvät järjestelyt olisi julkistettava.
(29)
Jos jäsenvaltiot asettavat direktiivin 95/46/EY 13 artiklan mukaisesti rajoituksia tai poikkeuksia rekisteröityjen oikeuksille, kyseisiä rajoituksia tai poikkeuksia koskevat tiedot olisi julkistettava, jotta rekisteröidyille voitaisiin taata täysi avoimuus. Tällaisten poikkeusten tai rajoitusten olisi oltava välttämättömiä ja oikeassa suhteessa niiden tarkoitukseen, ja niihin olisi sovellettava riittäviä suojatoimia.
(30)
Jos unionin ja kolmansien maiden välillä tehdään kansainvälisiä sopimuksia, jotka kattavat myös tämän asetuksen liitteessä lueteltujen unionin säädösten sisältämien säännösten soveltamisen, kyseisissä kolmansissa maissa olevat IMI-toimijoita vastaavat toimivaltaiset viranomaiset olisi voitava ottaa mukaan IMIn tukemiin hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin, mikäli on todettu, että kyseessä oleva kolmas maa voi tarjota henkilötietojen suojan riittävän tason direktiivin 95/46/EY mukaisesti.
(31)
Sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän (IMI) täytäntöönpanosta henkilötietojen suojelun osalta 12 päivänä joulukuuta 2007 tehty komission päätös 2008/49/EY (8) olisi kumottava. Palveluista sisämarkkinoilla annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/123/EY VI luvun mukaisten jäsenvaltioiden välisen sähköisen tiedonvaihdon käytännön järjestelyjen vahvistamisesta 2 päivänä lokakuuta 2009 tehtyä komission päätöstä 2009/739/EY (9) olisi sovellettava myös jatkossa asioihin, jotka liittyvät direktiivin 2006/123/EY nojalla tapahtuvaan tietojenvaihtoon.
(32)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (10) mukaisesti.
(33)
Sitä, miten jäsenvaltiot tosiasiallisesti soveltavat tätä asetusta, olisi seurattava IMIn toiminnasta laadittavassa vuosikertomuksessa IMIstä saatujen tilastotietojen ja muiden asiaankuuluvien tietojen pohjalta. Sitä, miten jäsenvaltiot soveltavat tätä asetusta, olisi arvioitava muun muassa keskimääräisten vastausaikojen perusteella, jotta voitaisiin varmistaa nopeat ja laadukkaat vastaukset.
(34)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta eli sääntöjen vahvistamista IMIn käytölle hallinnollisessa yhteistyössä, vaan se voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(35)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 22 päivänä marraskuuta 2011 (11),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat sisämarkkinoiden tietojenvaihtojärjestelmän, jäljempänä ’IMI’, käyttöä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisessä sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission välisessä hallinnollisessa yhteistyössä, mukaan lukien henkilötietojen käsittely.
2 artikla
IMIn perustaminen
Perustetaan virallisesti IMI.
3 artikla
Soveltamisala
1. IMIä käytetään jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisessä sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission välisessä hallinnollisessa yhteistyössä, joka on tarpeen sellaisten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen unionin sisämarkkinoiden alaan kuuluvien säädösten panemiseksi täytäntöön, joissa säädetään jäsenvaltioiden välisestä tai jäsenvaltioiden ja komission välisestä hallinnollisesta yhteistyöstä, mukaan lukien henkilötietojen vaihto. Kyseiset unionin säädökset on lueteltu liitteessä.
2. Mikään tässä asetuksessa ei tee pakollisiksi sellaisten unionin säädösten säännöksiä, jotka eivät ole sitovia.
4 artikla
IMIn laajentaminen
1. Komissio voi toteuttaa pilottihankkeita sen arvioimiseksi, olisiko IMI tehokas väline pantaessa täytäntöön unionin säädöksiin sisältyvät hallinnollista yhteistyötä koskevat säännökset, joita ei ole lueteltu liitteessä. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen sen määrittämiseksi, mitkä ovat ne unionin säädösten säännökset, joiden osalta toteutetaan pilottihanke, ja kutakin hanketta koskevien menettelytapojen, erityisesti perustavien teknisten toimintojen ja asiaankuuluvien hallinnollisten yhteistyösäännösten täytäntöönpanon edellyttämien menettelyä koskevien järjestelyjen vahvistamiseksi. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle arvioinnin pilottihankkeen tuloksista, tietosuojakysymykset ja tehokkaat käännöstoiminnot mukaan luettuina. Arviointiin voidaan tarvittaessa liittää lainsäädäntöehdotus liitteen muuttamiseksi siten, että IMIn käyttöä laajennetaan koskemaan unionin säädösten asianomaisia säännöksiä.
5 artikla
Määritelmät
Tätä asetusta sovellettaessa käytetään direktiivissä 95/46/EY ja asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjä määritelmiä.
Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’IMIllä’ komission käyttöön asettamaa sähköistä työvälinettä, jolla helpotetaan jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välistä sekä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission välistä hallinnollista yhteistyötä;
b)
’hallinnollisella yhteistyöllä’ jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja komission yhteistoimintaa, joka perustuu tietojenvaihtoon ja -käsittelyyn, mukaan lukien ilmoitukset ja varoitukset, tai keskinäiseen avunantoon, mukaan lukien ongelmien ratkaiseminen, unionin lainsäädännön soveltamisen parantamiseksi;
c)
’sisämarkkina-alueella’ Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen sisämarkkinoiden lainsäädännöllistä tai toiminnallista alaa, jolla IMIä käytetään tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti;
d)
’hallinnollisella yhteistyömenettelyllä’ IMIn ennalta määriteltyä työnkulkua, jonka avulla IMI-toimijat voivat olla yhteydessä ja vuorovaikutuksessa toistensa kanssa jäsennellyllä tavalla;
e)
’IMI-koordinaattorilla’ elintä, jonka jäsenvaltio on nimittänyt suorittamaan IMIn tehokkaan toiminnan kannalta välttämättömiä tukitehtäviä tämän asetuksen mukaisesti;
f)
’toimivaltaisella viranomaisella’ kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla perustettua ja IMIin rekisteröityä elintä, jolla on kansallisen lainsäädännön tai liitteessä lueteltujen unionin säädösten soveltamiseen liittyviä erityisiä vastuualueita yhdellä tai useammalla sisämarkkina-alueella;
g)
’IMI-toimijoilla’ toimivaltaisia viranomaisia, IMI-koordinaattoreita ja komissiota;
h)
’IMI-käyttäjällä’ IMI-toimijan alaisena työskentelevää ja IMIin kyseisen IMI-toimijan puolesta rekisteröityä luonnollista henkilöä;
i)
’ulkopuolisilla toimijoilla’ muita luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä kuin IMI-käyttäjiä, jotka voivat olla vuorovaikutuksessa IMIn kanssa vain erillisillä teknisillä keinoilla ja tarkoitusta varten kehitetyn erityisen ennakkoon määritellyn työnkulun mukaisesti;
j)
’suojaamisella’ sellaisten teknisten keinojen käyttöä, joilla estetään se, että IMI-käyttäjät saisivat henkilötietoja IMIn yleisen rajapinnan kautta;
k)
’muodollisella sulkemisella’ IMIin kuuluvan teknisen toiminnon soveltamista hallinnollisen yhteistyömenettelyn päättämiseksi.
II LUKU
IMIIN LIITTYVÄT TOIMINNOT JA VASTUUALUEET
6 artikla
IMI-koordinaattorit
1. Kunkin jäsenvaltion on nimitettävä yksi kansallinen IMI-koordinaattori, jonka vastuualueisiin kuuluu:
a)
IMI-koordinaattoreiden ja toimivaltaisten viranomaisten rekisteröinti tai rekisteröinnin vahvistaminen;
b)
toimiminen jäsenvaltioiden IMI-toimijoiden pääasiallisena yhteyspisteenä IMIin liittyvissä asioissa, mukaan lukien tietojen antaminen henkilötietojen suojaan liittyvistä näkökohdista tämän asetuksen mukaisesti;
c)
toimiminen komission yhteyskumppanina IMIin liittyvissä asioissa, mukaan lukien tietojen antaminen henkilötietojen suojaan liittyvistä näkökohdista tämän asetuksen mukaisesti;
d)
tietojen, koulutuksen ja tuen antaminen, mukaan lukien perustason tekninen tuki, jäsenvaltioiden IMI-toimijoille;
e)
IMIn tehokkaan toiminnan varmistaminen siltä osin kuin se on niiden valvonnassa, mukaan lukien sen varmistaminen, että jäsenvaltioiden IMI-toimijat antavat oikea-aikaisia ja riittäviä vastauksia hallinnollista yhteistyötä koskeviin pyyntöihin.
2. Kukin jäsenvaltio voi lisäksi sisäisen hallintorakenteensa mukaisesti nimittää yhden tai useamman IMI-koordinaattorin hoitamaan mitä hyvänsä 1 kohdassa luetelluista tehtävistä.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdan mukaisesti nimitetyt IMI-koordinaattorit ja tehtävät, joista nämä vastaavat. Komissio välittää nämä tiedot muille jäsenvaltioille.
4. Kaikki IMI-koordinaattorit voivat toimia toimivaltaisina viranomaisina. Tällöin IMI-koordinaattorilla on oltava samat tiedonsaantioikeudet kuin toimivaltaisella viranomaisella. Kunkin IMI-koordinaattorin on oltava omien IMI-toimijana toteuttamiensa tietojenkäsittelytoimintojen osalta rekisterinpitäjä.
7 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset
1. Kun toimivaltaiset viranomaiset tekevät yhteistyötä IMIn avulla, niiden on hallinnollisten yhteistyömenettelyjen mukaisesti IMI-käyttäjien välityksellä toimiessaan varmistettava, että pyyntöihin annetaan sovellettavan unionin säädöksen mukaisesti riittävä vastaus mahdollisimman nopeasti ja joka tapauksessa kyseisessä säädöksessä vahvistetussa määräajassa.
2. Toimivaltainen viranomainen voi vedota todisteena mihin tahansa IMIn välityksellä sähköisesti saamiinsa tietoihin, asiakirjoihin, havaintoihin, lausuntoihin tai oikeaksi todistettuihin jäljennöksiin samoin perustein kuin omassa maassaan saamiinsa samankaltaisiin tietoihin sellaisia tarkoituksia varten, jotka ovat yhdenmukaisia alkuperäisen tietojenkeruun tarkoitusten kanssa.
3. Kunkin toimivaltaisen viranomaisen on oltava toimivaltaansa kuuluvan IMI-käyttäjän suorittamien omien tietojenkäsittelytoimintojensa osalta rekisterinpitäjä ja varmistettava tarvittaessa yhteistyössä komission kanssa, että rekisteröidyt voivat käyttää III ja IV lukujen mukaisia oikeuksiaan.
8 artikla
Komissio
1. Komissio vastaa seuraavista tehtävistä:
a)
IMIn ohjelmistojen ja tietotekniikkainfrastruktuurin turvallisuuden, saatavuuden, ylläpidon ja kehittämisen varmistaminen;
b)
monikielisen järjestelmän, nykyiset käännöstoiminnot mukaan luettuina, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa järjestettävän koulutuksen ja jäsenvaltioita IMIn käytössä avustavan neuvontapisteen tarjoaminen;
c)
kansallisten IMI-koordinaattorien rekisteröinti ja pääsyn myöntäminen niille IMIin;
d)
henkilötietojen käsittelytoimintojen suorittaminen IMIssä tässä asetuksessa säädetyissä tapauksissa liitteessä lueteltujen sovellettavien unionin säädösten mukaisiin tarkoituksiin;
e)
tämän asetuksen soveltamisen seuraaminen ja siitä raportointi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan tietosuojavaltuutetulle 25 artiklan mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa lueteltujen tehtävien hoitamiseksi ja tilastoselvitysten laatimiseksi komission on voitava saada tarvitsemansa tiedot IMIssä suoritetuista tietojenkäsittelytoiminnoista.
3. Komissio ei osallistu hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin, joihin sisältyy henkilötietojen käsittelyä, ellei liitteessä luetellussa unionin säädökseen sisältyvässä säännöksessä edellytetä sitä.
9 artikla
IMI-toimijoiden ja -käyttäjien tiedonsaantioikeudet
1. Vain IMI-käyttäjillä on oikeus käyttää IMIä.
2. Jäsenvaltioiden on nimettävä IMI-koordinaattorit ja toimivaltaiset viranomaiset sekä sisämarkkina-alueet, joilla niillä on toimivalta. Komissiolla voi olla tässä neuvoa-antava asema.
3. Kunkin IMI-toimijan on myönnettävä asianmukaiset tiedonsaantioikeudet IMI-käyttäjilleen sisämarkkina-alueella, jolla sillä on toimivalta, ja tarvittaessa peruutettava kyseiset oikeudet.
4. Komission ja jäsenvaltioiden on otettava käyttöön asianmukaiset keinot sen varmistamiseksi, että IMI-käyttäjät saavat IMIssä käsiteltäviä henkilötietoja vain silloin, kun ne todella tarvitsevat niitä, ja vain sillä sisämarkkina-alueella tai -alueilla, jolle tai joille niille on myönnetty tiedonsaantioikeudet 3 kohdan mukaisesti.
5. IMIssä käsiteltävien henkilötietojen käyttö erityistarkoitukseen tavalla, joka on ristiriidassa alkuperäisen käyttötarkoituksen kanssa, on kiellettyä, jollei siitä nimenomaisesti säädetä unionin lainsäädännön mukaisessa kansallisessa laissa.
6. Jos hallinnolliseen yhteistyömenettelyyn sisältyy henkilötietojen käsittelyä, vain mainittuun menettelyyn osallistuvilla IMI-toimijoilla on oikeus saada kyseisiä henkilötietoja.
10 artikla
Salassapito
1. Kunkin jäsenvaltion on sovellettava IMI-toimijoihinsa ja -käyttäjiinsä salassapitovelvollisuutta tai muita luottamuksellisuuteen liittyviä velvoitteita koskevia sääntöjään kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaisesti.
2. IMI-toimijoiden on varmistettava, että niiden alaisina työskentelevät IMI-käyttäjät noudattavat muiden IMI-toimijoiden esittämiä pyyntöjä, jotka koskevat IMIn avulla vaihdettujen tietojen käsittelemistä luottamuksellisina.
11 artikla
Hallinnolliset yhteistyömenettelyt
IMI perustuu hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin, joilla pannaan täytäntöön liitteessä luetellut asiaankuuluvien unionin säädösten säännökset. Komissio voi tarvittaessa hyväksyä tiettyä liitteessä lueteltua unionin säädöstä tai tietyntyyppistä hallinnollista yhteistyömenettelyä koskevia täytäntöönpanosäädöksiä, joissa säädetään keskeisistä teknisistä toiminnoista ja menettelyä koskevista järjestelyistä, joita kyseessä olevien hallinnollisten yhteistyömenettelyjen toiminta edellyttää, mukaan lukien tarvittaessa 12 artiklassa tarkoitettu ulkopuolisten toimijoiden ja IMIn vuorovaikutus. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen
12 artikla
Ulkopuoliset toimijat
Voidaan tarjota teknisiä keinoja, jotta ulkopuoliset toimijat voivat olla vuorovaikutuksessa IMIn kanssa, jos:
a)
vuorovaikutuksesta säädetään unionin säädöksessä;
b)
vuorovaikutuksesta säädetään 11 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanosäädöksessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen hallinnollisen yhteistyön helpottamiseksi jäsenvaltioissa liitteessä lueteltuihin unionin säädöksiin sisältyvien säännösten soveltamista varten; tai
c)
vuorovaikutus on tarpeen pyyntöjen toimittamista varten, jotta kyseiset toimijat voivat käyttää heille rekisteröityinä kuuluvia oikeuksiaan 19 artiklan mukaisesti.
Kyseisten teknisten keinojen on oltava erillään IMI-sovelluksesta, eivätkä ne saa mahdollistaa sitä, että ulkopuoliset toimijat pääsevät niiden välityksellä IMIin.
III LUKU
HENKILÖTIETOJEN KÄSITTELY JA TIETOTURVA
13 artikla
Käyttötarkoituksen rajaaminen
IMI-toimijat saavat vaihtaa ja käsitellä henkilötietoja vain liitteessä lueteltujen unionin säädösten asianomaisissa säännöksissä määritellyissä tarkoituksissa.
Tietoja, joita rekisteröidyt ovat toimittaneet IMIin, saa käyttää ainoastaan niihin tarkoituksiin, joita varten tiedot on toimitettu.
14 artikla
Henkilötietojen säilyttäminen
1. IMIssä käsitellyt henkilötiedot suojataan IMIssä kunkintyyppisen hallinnollisen yhteistyön erityispiirteistä riippuen heti, kun niitä ei enää tarvita siihen tarkoitukseen, johon ne on kerätty, ja pääsääntöisesti viimeistään kuuden kuukauden kuluttua hallinnollisen yhteistyömenettelyn muodollisesta sulkemisesta.
Jos liitteessä luetellussa sovellettavassa unionin säädöksessä on kuitenkin säädetty pidemmästä ajasta, IMIssä käsiteltyjä henkilötietoja voidaan säilyttää enintään 18 kuukautta hallinnollisen yhteistyömenettelyn muodollisesta sulkemisesta.
2. Jos liitteessä luetellussa sitovassa unionin säädöksessä edellytetään tietorekisteriä, jotta IMI-toimijat voivat käyttää tietoja myöhemmin, kyseiseen rekisteriin sisältyviä henkilötietoja voidaan käsitellä niin kauan, kuin niitä tarvitaan tähän tarkoitukseen, joko rekisteröidyn suostumuksella tai jos näin säädetään kyseisessä unionin säädöksessä.
3. Tämän artiklan nojalla suojattuja henkilötietoja saa niiden säilyttämistä lukuun ottamatta käsitellä vain todisteena IMIn avulla suoritetusta tietojenvaihdosta rekisteröidyn suostumuksella, ellei käsittelyä pyydetä yleistä etua koskevista pakottavista syistä.
4. Suojatut tiedot on poistettava IMIstä automaattisesti kolmen vuoden kuluttua hallinnollisen yhteistyömenettelyn muodollisesta päättymisestä.
5. Henkilötiedot voidaan yksittäistapauksessa poistaa ennen sovellettavan säilyttämisajan päättymistä toimivaltaisen viranomaisen nimenomaisesta pyynnöstä ja rekisteröidyn suostumuksella.
6. Komissio varmistaa teknisillä keinoilla henkilötietojen suojaamisen ja poistamisen sekä niiden haun 3 kohdan mukaisesti.
7. On otettava käyttöön tekniset keinot IMI-toimijoiden kannustamiseksi sulkemaan hallinnolliset yhteistyömenettelyt muodollisesti mahdollisimman pian tietojenvaihdon päätyttyä ja mahdollistamaan se, että IMI-toimijat saavat vastuussa olevat IMI-koordinaattorit osallistumaan menettelyihin, jotka ovat perusteetta olleet pysähdyksissä yli kahden kuukauden ajan.
15 artikla
IMI-käyttäjien henkilötietojen säilyttäminen
1. Poiketen siitä, mitä 14 artiklassa säädetään, tämän artiklan 2 ja 3 kohtaa sovelletaan IMI-käyttäjien henkilötietojen säilyttämiseen. Henkilötietoihin on sisällytettävä koko nimi ja kaikki sähköiset ja muut tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeelliset yhteydenpitovälineet.
2. IMI-käyttäjiin liittyviä henkilötietoja säilytetään IMIssä niin kauan kuin kyseiset käyttäjät ovat IMI-käyttäjiä, ja kyseisiä tietoja voidaan käsitellä tämän asetuksen tavoitteiden mukaisissa tarkoituksissa.
3. Kun luonnollinen henkilö ei ole enää IMI-käyttäjä, häneen liittyvät henkilötiedot on suojattava teknisesti kolmen vuoden ajan. Näitä tietoja voidaan niiden säilyttämistä lukuun ottamatta käsitellä ainoastaan todisteina IMIn avulla tapahtuneesta tietojenvaihdosta, ja ne on poistettava kolmen vuoden kuluttua.
16 artikla
Erityisiä tietoryhmiä koskeva käsittely
1. Direktiivin 95/46/EY 8 artiklan 1 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisiä tietoryhmiä koskeva käsittely IMIn avulla on sallittua vain kyseisen direktiivin 8 artiklan 2 ja 4 kohdassa ja kyseisen asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa mainitun erityisen syyn perusteella ja soveltaen kyseisissä artikloissa säädettyjä asianmukaisia suojatoimia niiden yksilöiden oikeuksien turvaamiseksi, joiden henkilötietoja käsitellään.
2. IMIä voidaan käyttää direktiivin 95/46/EY 8 artiklan 5 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun rikoksiin, rikosasioissa annettaviin tuomioihin tai turvallisuutta koskeviin toimenpiteisiin liittyvien tietojen käsittelyyn edellyttäen, että sovelletaan kyseisissä artikloissa säädettyjä suojatoimia, mukaan lukien kurinpidollisia, hallinnollisia tai rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevien tietojen tai muiden sellaisten tietojen, jotka ovat tarpeen yksilön tai oikeushenkilön hyvän maineen vahvistamiseksi, käsittely, jos tällaisten tietojen käsittelystä säädetään käsittelyn perustana olevassa unionin säädöksessä tai rekisteröity on antanut käsittelyyn nimenomaisen suostumuksensa, edellyttäen, että sovelletaan direktiivin 95/46/EY 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja erityisiä suojatoimia.
17 artikla
Turvallisuus
1. Komissio varmistaa, että IMIssä noudatetaan tietosuojasääntöjä, jotka komissio on antanut asetuksen (EY) N:o 45/2001 22 artiklan nojalla.
2. Komissio ottaa käyttöön tarvittavat toimenpiteet IMIssä käsiteltävien henkilötietojen suojan varmistamiseksi, mukaan lukien asianmukainen tietoihin pääsyn valvonta ja turvasuunnitelma, joka on pidettävä ajan tasalla.
3. Komissio varmistaa, että tietoturvaloukkauksen tapahtuessa on mahdollista tarkistaa, mitä henkilötietoja IMIssä on käsitelty, milloin niitä on käsitelty, kuka niitä on käsitellyt ja mihin tarkoitukseen niitä on käsitelty.
4. IMI-toimijoiden on toteutettava kaikki tarvittavat menettelylliset ja organisatoriset toimenpiteet niiden IMIssä käsittelemien henkilötietojen turvallisuuden varmistamiseksi direktiivin 95/46/EY 17 artiklan mukaisesti.
IV LUKU
REKISTERÖITYJEN OIKEUDET JA VALVONTA
18 artikla
Tietojen antaminen rekisteröidyille ja avoimuus
1. IMI-toimijoiden on varmistettava direktiivin 95/46/EY 10 tai 11 artiklan ja kyseisen direktiivin mukaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti, että rekisteröidyille annetaan mahdollisimman pian tiedot heidän henkilötietojensa käsittelystä IMIssä ja että he saavat tietoa oikeuksistaan ja niiden käytöstä, rekisterinpitäjän ja tämän mahdollisen edustajan henkilöllisyys ja yhteystiedot mukaan luettuina.
2. Komissio asettaa helposti saatavalla tavalla julkisesti saataville
a)
asetuksen (EY) N:o 45/2001 11 ja 12 artiklan mukaisesti IMIä koskevat tiedot selkeässä ja ymmärrettävässä muodossa;
b)
tiedot tämän asetuksen 11 artiklassa tarkoitettujen IMIn hallinnollisten yhteistyömenettelyjen tietosuojanäkökohdista;
c)
tiedot tämän asetuksen 20 artiklassa tarkoitetuista rekisteröityjen oikeuksia koskevista poikkeuksista tai rajoituksista;
d)
hallinnollisten yhteistyömenettelyjen muodot, keskeiset IMI-toiminnot ja IMIssä käsiteltävät tietoryhmät;
e)
kattavan luettelon kaikista IMIä koskevista täytäntöönpanosäädöksistä tai delegoiduista säädöksistä, jotka on hyväksytty tämän asetuksen tai muun unionin säädöksen nojalla, ja konsolidoidun version tämän asetuksen liitteestä sekä siihen muilla unionin säädöksillä tehdyistä myöhemmistä muutoksista.
19 artikla
Tiedonsaantioikeus, oikaiseminen ja poistaminen
1. IMI-toimijoiden on varmistettava, että rekisteröidyt voivat käyttää oikeuttaan saada itseään koskevia IMIin rekisteröityjä tietoja sekä oikeuttaan saada virheelliset tai puutteelliset tiedot oikaistuiksi ja luvatta käsitellyt tiedot poistetuiksi kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Asiasta vastuussa olevan IMI-toimijan on oikaistava tai poistettava tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään 30 vuorokauden kuluttua rekisteröidyn esittämän pyynnön vastaanottamisesta.
2. Jos rekisteröity kiistää 14 artiklan 1 kohdan nojalla suojattujen tietojen oikeellisuuden tai laillisuuden, myös tämä seikka on kirjattava oikeiden ja oikaistujen tietojen lisäksi.
20 artikla
Poikkeukset ja rajoitukset
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, jos ne kansallisessa lainsäädännössä säätävät tässä luvussa vahvistettuja rekisteröityjen oikeuksia koskevia poikkeuksia tai rajoituksia direktiivin 95/46/EY 13 artiklan mukaisesti.
21 artikla
Valvonta
1. Kussakin jäsenvaltiossa nimitetyn kansallisen valvontaviranomaisen tai -viranomaisten, jolla tai joilla on direktiivin 95/46/EY 28 artiklassa tarkoitetut valtuudet, jäljempänä ’kansallinen valvontaviranomainen’, on valvottava riippumattomasti, että kyseisen jäsenvaltion IMI-toimijat käsittelevät henkilötietoja lainmukaisesti, ja varmistettava erityisesti, että tässä luvussa vahvistettuja rekisteröityjen oikeuksia suojataan tämän asetuksen mukaisesti.
2. Euroopan tietosuojavaltuutetun on valvottava ja pyrittävä varmistamaan, että komission IMI-toimijana suorittama henkilötietojen käsittely tapahtuu tämän asetuksen mukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 45/2001 46 ja 47 artiklassa tarkoitettuja tehtäviä ja toimivaltaa sovelletaan vastaavasti.
3. Kansallisten valvontaviranomaisten ja Euroopan tietosuojavaltuutetun on varmistettava toimivaltansa rajoissa, että IMIä ja sitä, miten IMI-toimijat käyttävät sitä, valvotaan koordinoidusti.
4. Euroopan tietosuojavaltuutettu voi tarvittaessa kutsua kansalliset valvontaviranomaiset koolle, jotta varmistetaan, että IMIä ja sitä, miten IMI-toimijat käyttävät sitä, valvotaan koordinoidusti 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Euroopan tietosuojavaltuutettu vastaa näiden kokousten kustannuksista. Tässä tarkoituksessa käytettäviä lisätyömenetelmiä, mukaan lukien työjärjestys, voidaan tarvittaessa kehittää yhdessä. Yhteinen toimintakertomus lähetetään Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle vähintään joka kolmas vuosi.
V LUKU
IMIN MAANTIETEELLINEN SOVELTAMISALA
22 artikla
IMIn kansallinen käyttö
1. Jäsenvaltio voi käyttää IMIä alueellaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti harjoitettavaan hallinnolliseen yhteistyöhön toimivaltaisten viranomaisten välillä vain silloin, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
voimassa oleviin hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin ei edellytetä huomattavia muutoksia;
b)
kansalliselle valvontaviranomaiselle on annettu ilmoitus IMIn aiotusta käytöstä, jos ilmoitusta edellytetään kansallisessa laissa; ja
c)
käytöllä ei ole kielteistä vaikutusta IMIn tehokkaaseen toimintaan IMI-käyttäjien osalta.
2. Jos jäsenvaltio aikoo järjestelmällisesti käyttää IMIä kansallisiin tarkoituksiin, sen on ilmoitettava aikomuksestaan komissiolle ja saatava siltä ennakkohyväksyntä. Komissio tutkii, täyttyvätkö 1 kohdassa säädetyt edellytykset. Jäsenvaltion ja komission välillä on tarvittaessa ja tämän asetuksen mukaisesti tehtävä sopimus, jossa vahvistetaan muun muassa tekniset, taloudelliset ja organisatoriset järjestelyt kansallista käyttöä varten, mukaan lukien IMI-toimijoiden vastuualueet.
23 artikla
Tietojenvaihto kolmansien maiden kanssa
1. Unionin IMI-toimijoiden ja niiden kolmannessa maassa olevien vastaavien toimivaltaisten viranomaisten välillä voidaan vaihtaa tämän asetuksen nojalla IMIssä tietoja, myös henkilötietoja, vain seuraavien edellytysten täyttyessä:
a)
tiedot käsitellään liitteessä luetellun unionin säädöksen säännöksen ja kolmannen maan lainsäädännön vastaavan säännöksen nojalla;
b)
tiedot vaihdetaan tai asetetaan saataville sellaisen kansainvälisen sopimuksen mukaisesti, jossa määrätään
i)
siitä, että kolmannen maan on sovellettava liitteessä lueteltua unionin säädöksen säännöstä;
ii)
IMIn käytöstä; ja
iii)
kyseessä olevan tietojenvaihdon periaatteista ja menettelytavoista; ja
c)
kyseinen kolmas maa takaa direktiivin 95/46/EY 25 artiklan 2 kohdan mukaisesti henkilötietojen riittävän suojan, mukaan lukien riittävät suojatoimet, joilla varmistetaan, että IMIssä käsiteltäviä tietoja käytetään vain siinä tarkoituksessa, jota varten ne alun perin vaihdettiin, ja komissio on hyväksynyt päätöksen direktiivin 95/46/EY 25 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
2. Jos komissio on IMI-toimija, IMIssä käsiteltävien henkilötietojen vaihtoon sen kolmannessa maassa olevan vastaavan toimivaltaisen viranomaisen kanssa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 9 artiklan 1 ja 7 kohtaa.
3. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelon kolmansista maista, joilla on 1 kohdan mukaisesti oikeus vaihtaa tietoja, myös henkilötietoja, ja pitää luettelon ajan tasalla.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
25 artikla
Seuranta ja raportointi
1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kertomuksen IMIn toiminnasta.
2. Komissio antaa viimeistään 5 päivänä joulukuuta 2017 ja sen jälkeen viiden vuoden välein Euroopan tietosuojavaltuutetulle kertomuksen näkökohdista, jotka liittyvät henkilötietojen suojaan IMIssä, mukaan lukien tietoturva.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten laatimiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tämän asetuksen soveltamisen kannalta merkitykselliset tiedot, mukaan lukien tiedot tässä asetuksessa säädettyjen tietosuojavaatimusten käytännön soveltamisesta.
26 artikla
Kustannukset
1. IMIn kehittämisestä, käytön edistämisestä, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuvat kustannukset katetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 22 artiklan 2 kohdan mukaisten järjestelyiden soveltamista.
2. Jollei unionin säädöksessä toisin säädetä, kukin jäsenvaltio kattaa kustannukset, joita aiheutuu IMIn toiminnasta jäsenvaltioiden tasolla, mukaan lukien koulutus- ja tiedotustoimintaa sekä teknistä avustustoimintaa (neuvontapiste) sekä IMIn hallinnointia kansallisella tasolla varten tarvittavat henkilöstöresurssit.
27 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2008/49/EY.
28 artikla
Tehokas soveltaminen
Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden IMI-toimijat soveltavat tätä asetusta tehokkaasti.
29 artikla
Poikkeukset
1. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 4 artiklassa säädetään, 16 päivänä toukokuuta 2011 käynnistetyn IMI-pilottihankkeen, jolla testataan IMIn soveltuvuutta palvelujen tarjoamisen yhteydessä tapahtuvasta työntekijöiden lähettämisestä työhön toiseen jäsenvaltioon 16 päivänä joulukuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 96/71/EY (12) 4 artiklan täytäntöönpanoon, toimintaa voidaan jatkaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehtyjen järjestelyjen perusteella.
2. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 8 artiklan 3 kohdassa sekä 12 artiklan ensimmäisen kohdan a ja b alakohdassa säädetään, siltä osin kuin on kyse SOLVIT-suosituksessa hallinnollisesta yhteistyöstä annettujen säännösten täytäntöönpanosta IMIn kautta, komission osallistumista hallinnollisiin yhteistyömenettelyihin ja nykyistä ulkopuolisia toimijoita koskevaa toimintoa voidaan jatkaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa tehtyjen järjestelyjen perusteella. Tämän asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu aika, joka koskee henkilötietojen käsittelyä IMIssä SOLVIT-suositusta sovellettaessa, on 18 kuukautta.
3. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään, komissio voi käynnistää pilottihankkeen sen arvioimiseksi, onko IMI tehokas, kustannustehokas ja käyttäjäystävällinen väline tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (”Direktiivi sähköisestä kaupankäynnistä”) (13) 3 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan täytäntöönpanemiseksi. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään kahden vuoden kuluttua pilottihankkeen käynnistämisestä tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun arvioinnin, joka kattaa myös hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvän vuorovaikutuksen kuluttajansuojalainsäädännön täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten yhteistyöstä 27 päivänä lokakuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2006/2004 (asetus kuluttajansuojaa koskevasta yhteistyöstä) (14) mukaisesti perustetun kuluttajansuojaa koskevan yhteistyöjärjestelmän puitteissa ja IMIn puitteissa.
4. Sen estämättä, mitä tämän asetuksen 14 artiklan 1 kohdassa säädetään, enintään 18 kuukauden pituisten ajanjaksojen, joista on päätetty direktiivin 2006/123/EY 36 artiklan nojalla kyseisen direktiivin VI luvun mukaisen hallinnollisen yhteistyön osalta, soveltamista jatketaan tältä osin.
30 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2012.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 1112/2013 DELLA COMMISSIONE
del 5 novembre 2013
recante iscrizione di una denominazione nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette [Pan de Alfacar (IGP)]
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1151/2012 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 21 novembre 2012, sui regimi di qualità dei prodotti agricoli e alimentari (1), in particolare l’articolo 52, paragrafo 2,
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 50, paragrafo 2, lettera a), del regolamento (UE) n. 1151/2012, la domanda di registrazione della denominazione “Pan de Alfacar” presentata dalla Spagna è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2).
(2)
Poiché alla Commissione non è stata notificata alcuna dichiarazione di opposizione ai sensi dell’articolo 51 del regolamento (UE) n. 1151/2012, la denominazione “Pan de Alfacar” deve essere registrata,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
La denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento è registrata.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 5 novembre 2013


Input:
DECISIÓN DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO
de 25 de septiembre de 2014
relativa a la movilización del Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización, de conformidad con el punto 13 del Acuerdo Interinstitucional de 2 de diciembre de 2013 entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre disciplina presupuestaria, cooperación en materia presupuestaria y buena gestión financiera (solicitud EGF/2014/001 EL/Nutriart de Grecia)
(2014/698/UE)
EL PARLAMENTO EUROPEO Y EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 1309/2013 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de diciembre de 2013, sobre el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización (2014-2020) y por el que se deroga el Reglamento (CE) no 1927/2006 (1), y, en particular, su artículo 15, apartado 4,
Visto el Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013 del Consejo, de 2 de diciembre de 2013, por el que se establece el marco financiero plurianual para el período 2014-2020 (2), y, en particular, su artículo 12,
Visto el Acuerdo Interinstitucional de 2 de diciembre de 2013 entre el Parlamento Europeo, el Consejo y la Comisión sobre disciplina presupuestaria, cooperación en materia presupuestaria y buena gestión financiera (3), y, en particular, su punto 13,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización (FEAG) se creó para prestar ayuda a los trabajadores despedidos y a los trabajadores por cuenta propia que han tenido que poner fin a su actividad como consecuencia de cambios estructurales importantes en el comercio mundial provocados por la globalización, de la continuación de la crisis financiera y económica mundial objeto del Reglamento (CE) no 546/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo (4) o de una nueva crisis económica y financiera mundial, y ayudarlos a reincorporarse al mercado laboral.
(2)
El FEAG no puede superar la cantidad máxima anual de 150 millones EUR (a precios de 2011), de acuerdo con lo establecido en el artículo 12 del Reglamento (UE, Euratom) no 1311/2013.
(3)
El 5 de febrero de 2014, Grecia presentó una solicitud de movilización del FEAG con respecto a los despidos de la empresa Nutriart SA y veinticinco proveedores y transformadores de productos de dicha empresa (AR.ZIGAS & SIA y veinticuatro trabajadores por cuenta propia que cesaron su actividad, que dependía de la empresa principal) y la completó con información adicional, tal como establece el artículo 8, apartado 3, del Reglamento (UE) no 1309/2013. Esta solicitud cumple los requisitos para la determinación de una contribución financiera del FEAG de acuerdo con lo establecido en el artículo 13 del Reglamento (UE) no 1309/2013.
(4)
De conformidad con el artículo 6, apartado 2, del Reglamento (UE) no 1309/2013, Grecia ha decidido prestar servicios personalizados cofinanciados por el FEAG también a los ninis.
(5)
Procede, por tanto, movilizar el FEAG para proporcionar una contribución financiera por un importe de 6 096 000 EUR en respuesta a la solicitud presentada por Grecia.
HAN ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
En el marco del presupuesto general de la Unión Europea del ejercicio 2014, se movilizará el Fondo Europeo de Adaptación a la Globalización para proporcionar un importe de 6 096 000 EUR en créditos de compromiso y de pago.
Artículo 2
La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 25 de septiembre de 2014.


Input:
A BIZOTTSÁG 592/2014/EU RENDELETE
(2014. június 3.)
a 142/2011/EU rendeletnek az állati melléktermékek és a belőlük származó termékek tüzelőberendezésekben tüzelőanyagként való felhasználása tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról és az 1774/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (állati melléktermékekről szóló rendelet) (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésének d) pontjára, 15. cikke (1) bekezdésének e) pontjára, 15. cikke (1) bekezdésének második albekezdésére, 27. cikke első bekezdésének h) pontjára, 27. cikke első albekezdésének i) pontjára, a 27. cikke második albekezdésére és 45. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1069/2009/EK rendelet megállapítja az állati melléktermékekre és az azokból származó termékekre vonatkozó köz- és állat-egészségügyi szabályokat az ilyen termékekhez kapcsolódó köz- és állat-egészségügyi kockázatok megelőzése és csökkentése érdekében. A rendelet az előbbiekben említett termékeket olyan meghatározott kategóriákba sorolja, amelyek tükrözik e kockázatok mértékét, és követelményeket ír elő e termékek biztonságos felhasználására és ártalmatlanítására vonatkozóan.
(2)
A 142/2011/EU bizottsági rendelet (2) megállapítja a 1069/2009/EK rendelet végrehajtási szabályait, beleértve a trágya felhasználására és ártalmatlanítására vonatkozó szabályokat is.
(3)
A baromfitrágya termelése a baromfik mezőgazdasági üzemekben való tenyésztésének és tartásának szerves részét képezi, amelyet helyben előzetes kezelés nélkül éghető tüzelőanyagként fel lehet használni, feltéve, hogy betartják a megfelelő környezetvédelmi és egészségvédelmi követelményeket, és e specifikus felhasználásnak nincsenek a környezetet és az emberi egészséget károsító hatásai.
(4)
A baromfitrágyát tüzelőanyagként felhasználó tüzelőberendezések esetében meg kell hozni azokat a szükséges higiéniai intézkedéseket, amelyek megakadályozzák a kórokozók esetleges terjedését. Ezeknek az intézkedéseknek ki kell terjedniük a baromfitrágya tárolóhelyéről származó szennyvíz kezelésére.
(5)
A baromfitrágya eltüzeléséből származó maradékanyagok - elsősorban a hamu - gazdag ásványianyag-források, amelyeket ásványi eredetű műtrágyák előállítása céljából be lehet gyűjteni; a Bizottság jelenleg dolgozza ki az ilyen maradékanyagokra vonatkozó uniós jogszabályt. Ezért helyénvaló megteremteni annak a lehetőségét, hogy az égéstermékek - hulladékként való ártalmatlanításuk helyett - felhasználásra kerüljenek.
(6)
A Bizottságnak e szakaszban csak arra vonatkozóan áll rendelkezésére átfogó bizonyíték, hogy a baromfitrágya éghető tüzelőanyagként mezőgazdasági üzemekben való felhasználására olyan technológiát fejlesztettek ki, amely nincs káros hatással a környezetre és/vagy az emberi egészségre. Amennyiben a Bizottság rendelkezésére bocsátanak arra vonatkozó bizonyítékot, hogy más fajok trágyája az egészség és a környezet azonos mértékű védelme mellett felhasználható éghető tüzelőanyagként, a 142/2011/EU rendelet vonatkozó rendelkezései ennek megfelelően felülvizsgálhatók.
(7)
Annak biztosítása érdekében, hogy a baromfitrágyának tüzelőberendezésekben tüzelőanyagként való felhasználása továbbra is jogszerűen történjen, ezen specifikus felhasználás tekintetében további környezet- és egészségvédelmi követelményeket kell meghatározni a környezetre vagy az emberi egészségre gyakorolt káros hatások megelőzése érdekében.
(8)
Azok a harmonizált előírások, amelyek a trágyának a mezőgazdasági üzemek tüzelőberendezéseiben tüzelőanyagként való felhasználásából származó, az emberi és állati egészséget, valamint a környezetet érintő kockázatokat átfogó módon kezelik, hozzájárulhatnak a baromfitrágyát, mint fenntartható tüzelőanyag-forrást mezőgazdasági üzemekben felhasználó tüzelőberendezések technológiáinak fejlesztéséhez.
(9)
Ezért ennek megfelelően helyénvaló a 142/2011/EU rendelet 6. cikkét módosítani az állati melléktermékek és a belőlük származó termékek tüzelőberendezésekben tüzelőanyagként való felhasználására vonatkozó kiegészítő követelmények meghatározása érdekében.
(10)
Az illetékes hatóságnak vagy megbízottjának igazolnia kell azt, hogy az az üzemeltetők betartják az e rendeletben említett bizonyos környezetvédelmi szabályokat.
(11)
A 142/2011/EU rendelet IV. melléklete IV. fejezete 2. szakaszának F. pontjában leírt feldolgozási szabályokat az 1069/2009/EK rendelet 20. cikkének megfelelően a hőtermelő kazánok esetében alternatív módszerként engedélyezték. Az említett módszerek - a szükséges kiigazításokkal - alkalmazhatók az állati zsíroknak a helyhez kötött belső égésű motorokban tüzelőanyagként történő elégetésére is.
(12)
Ezért a 142/2011/EU rendelet III. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell.
(13)
E rendelet alkalmazása érdekében szükséges bevezetni az állati zsíroknak és a baromfitrágyának tüzelőberendezésekben tüzelőanyagként való felhasználásának hatósági ellenőrzéseire vonatkozó követelményeket. A 142/2011/EU rendelet XVI. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell.
(14)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte őket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 142/2011/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 6. cikk a következőképpen módosul:
a)
A 6. cikk címe helyébe a következő szöveg lép:
„6. cikk
Ártalmatlanítás égetéssel, ártalmatlanítás vagy hasznosítás együttégetéssel és éghető tüzelőanyagként való felhasználás”
b)
a cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(6) Az üzemeltetőknek biztosítaniuk kell, hogy az irányításuk alatt lévő olyan, a IV. melléklet IV. fejezetének 2. szakaszában említettől eltérő tüzelőberendezések, amelyekben tüzelőanyagként állati melléktermékeket vagy azokból származó termékeket használnak fel, megfelelnek a III. melléklet IV. és V. fejezetében előírt általános feltételeknek és egyedi követelményeknek, valamint azokat az illetékes hatóság az 1069/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdésének d) pontjának megfelelően engedélyezte.
(7) Az illetékes hatóság kizárólag az alábbi feltételekkel engedélyezi az állati melléktermékek és az azokból származó termékek éghető tüzelőanyagként történő felhasználását a (6) bekezdésben említett tüzelőberendezésekben:
a)
a tüzelőberendezések a III. melléklet V. fejezetének hatálya alá tartoznak;
b)
a tüzelőberendezések megfelelnek a III. melléklet IV. és V. fejezetében előírt általános feltételeknek és egyedi követelményeknek;
c)
igazgatási eljárások vannak folyamatban annak biztosítására, hogy a tüzelőberendezés engedélyezésére vonatkozó követelményeket évente ellenőrzik.
(8) A baromfitrágyának éghető tüzelőanyagként történő, a III. melléklet V. fejezetében meghatározottak szerinti felhasználására e cikk (7) bekezdésében említetteken felül az alábbi szabályok alkalmazandók:
a)
az üzemeltető által az illetékes hatósághoz az 1069/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően benyújtott jóváhagyási kérelemnek a tagállamok illetékes hatóságai által vagy a tagállamok illetékes hatóságai által jóváhagyott szakmai szervezet által igazolt bizonyítékot kell tartalmaznia arra vonatkozóan, hogy a tüzelőberendezés, amelyben tüzelőanyagként baromfitrágyát használnak fel, teljes mértékben teljesíti a III. melléklet V. fejezete B. szakaszának 4. pontjában meghatározott kibocsátási határértékeket és nyomonkövetési követelményeket;
b)
a 1069/2009/EK rendelet 44. cikkében előírt engedélyezési eljárás nem zárható le mindaddig, amíg legalább két egymást követő ellenőrzést - beleértve a szükséges hőmérséklet- és kibocsátásméréseket - a tagállamok illetékes hatóságai vagy a tagállamok illetékes hatóságai által jóváhagyott szakmai szervezet el nem végeztek a tüzelőberendezés működésének első hat hónapja során, amely ellenőrzések közül az egyiknek előre nem bejelentettnek kell lennie. Amennyiben ezen ellenőrzések eredménye igazolja a III. melléklet V. fejezete B. szakaszának 4. pontjában meghatározott paraméterek teljesülését, megadható a teljes körű engedély.”
2.
A III. és a XVI. melléklet e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
A 3. cikk első bekezdésében említett időpontot követő két éves átmeneti időszak folyamán a tagállamok engedélyezhetik a kiolvasztott zsírokat vagy baromfitrágyát tüzelőanyagként felhasználó, a nemzeti jogszabályok által engedélyezett tüzelőberendezések működését.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. július 15-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. június 3-án.