Input:
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2015/514
2014 m. gruodžio 18 d.
dėl informacijos, kurią kompetentingos institucijos turi teikti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (1), ypač į jos 67 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
būtina nustatyti turinį informacijos, kurią valstybių narių kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį turėtų kas ketvirtį teikti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI), kad ji galėtų vertinti, kaip veikia prekybos leidimų ES alternatyvaus investavimo fondų valdytojams (toliau - ES AIFV), kurie Sąjungoje valdo ES alternatyvaus investavimo fondus (toliau - ES AIF) arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, sistema, taip pat vertinti AIF bei jų valdytojų veiklos sąlygas ir galimą platesnio prekybos leidimų sistemos taikymo poveikį;
(2)
svarbu užtikrinti, kad kompetentingų institucijų teikiama informacija būtų tinkama ir kad ja remiantis būtų galima atlikti pagrįstą vertinimą. Todėl visos kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją, kuria remiantis būtų galima atlikti nuoseklų vertinimą visoje Sąjungoje, ir kartu galėtų pateikti bet kokią papildomą informaciją, kuri, jų manymu, galėtų būti naudinga siekiant įvertinti bendrą ES prekybos leidimų sistemos ir neviešam platinimui taikomų nacionalinių taisyklių veikimą, taip pat prekybos leidimų sistemos taikymo ir trečiųjų šalių fondams bei valdytojams galimą poveikį. Siekiant užtikrinti, kad vienodi informacijos teikimo reikalavimai būtų tiesiogiai taikomi visoms kompetentingoms institucijoms, informacijos teikimo EVPRI taisykles būtina pateikti reglamento forma;
(3)
siekiant įvertinti naudojimąsi ES prekybos leidimais, svarbu rinkti kiekybinius duomenis apie AIFV ir AIF, besinaudojančius Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose nurodytais prekybos leidimais, taip pat duomenis apie jurisdikcijas, kuriose vykdoma tarpvalstybinė veikla, ir apie tarpvalstybinės veiklos rūšis;
(4)
labai svarbus bendro ES prekybos leidimų sistemos veikimo aspektas - veiksmingas kompetentingų institucijų bendradarbiavimas. Siekiant įvertinti bendradarbiavimo veiksmingumą, labai svarbu rinkti informaciją apie tai, kaip kompetentingos institucijos bendradarbiauja vykdydamos Direktyvos 2011/61/ES 45 ir 50 straipsniuose nustatytas savo pareigas. Tai reiškia, kad reikia vertinti atvejus, kuriais reikėjo pasinaudoti skirtinga kompetencija, atsakomąsias priemones, kurių buvo imtasi, ir bendradarbiavimo veiksmingumą laiko, tinkamumo ir nuodugnumo atžvilgiais;
(5)
ES prekybos leidimų sistema pagrįsta Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose numatyta pranešimų teikimo sistema. Todėl kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie tokios sistemos veikimą, visų pirma apie laiką, sklandumą, teikiamos informacijos kokybę ir bet kokius galimus su šios sistemos taikymu susijusius skirtumus;
(6)
kad būtų galima atlikti objektyvų vertinimą, turėtų būti reikalaujama, kad kompetentingų institucijų apie prekybos leidimų sistemos veikimą teikiama informacija apimtų ir investuotojų, visų pirma poveikio investuotojų apsaugai, aspektą. Kompetentingos institucijos taip pat turėtų teikti informaciją apie investuotojų pateiktus skundus dėl kitose valstybėse narėse nei valstybė narė, kurioje yra investuotojo gyvenamoji vieta, įsisteigusių AIFV ar AIF, investuotojų užklausas dėl kompetencijos pasiskirstymo tarp skirtingų valstybių narių kompetentingų institucijų ir bet kokius dėl platinimo tvarkos kilusius klausimus;
(7)
vertinant prekybos leidimų sistemos veikimą, reikia deramai atsižvelgti į EVPRI vaidmenį siekiant sutarimo tais atvejais, kai kompetentingos institucijos skirtingai traktuoja tarpvalstybinio valdymo ar platinimo klausimus. Todėl kompetentingos institucijos turėtų teikti savo nuomones dėl EVPRI dalyvavimo naudingumo, laiko, kokybės ir kitų su tuo susijusių klausimų;
(8)
siekiant įvertinti, kaip veikia dabartiniai nacionaliniai režimai, kurių laikydamiesi ne ES AIFV ir ne ES AIF gali vykdyti veiklą atskirose valstybėse narėse, būtina išsamiai žinoti apie atskirų valstybių narių priimtas teisines sistemas, jų ypatumus ir skirtumus, palyginti su taisyklėmis, kurios taikomos ES AIFV ir ES AIF. Taip pat svarbu rinkti kiekybinę informaciją apie ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami valstybėse narėse, skaičių ir apie ne ES AIFV, kurie valstybėse narėse valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, skaičių. Į tokią informaciją turėtų įeiti ir duomenys apie vykdymo užtikrinimo bei priežiūros veiksmus ir apie bet kokią papildomą informaciją, paprašius gautą iš ne ES priežiūros institucijų;
(9)
kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie bet kokius bendradarbiavimo susitarimus su trečiųjų šalių priežiūros institucijomis, apie kuriuos dar nežino EVPRI, kaip derybose dėl daugiašalių susitarimo memorandumų dalyvavusi šalis. Kad būtų galima įvertinti bendradarbiavimo susitarimų veikimą, svarbu rinkti informaciją apie tokių bendradarbiavimo susitarimų veiksmingumą, pavyzdžiui, kiekybinę ir kokybinę informaciją apie tai, kaip pasinaudota įvairiais tuose susitarimuose numatytais įgaliojimais. Tai apima duomenis apie informacijos prašymus, apsilankymus vietoje ir keitimąsi informacija. Bendradarbiavimo veiksmingumas turėtų būti vertinamas gautos pagalbos tinkamumo, nuodugnumo, laiko ir visapusiškumo atžvilgiais;
(10)
kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie bet kokius trečiųjų šalių režimo aspektus, dėl kurių de facto arba de jure atsiranda suvaržymų arba sunkumų, susijusių su valstybės narės kompetentingos institucijos galimybe vykdyti priežiūros funkcijas arba su galimybe tiesiogiai gauti informaciją iš ne ES subjektų. Be to, reikėtų rinkti informaciją apie investuotojų skundus ir apie priemones, kurių ėmėsi kompetentingos institucijos, reaguodamos į tokius skundus;
(11)
vertinant AIF valdymo arba jų investicinių vienetų ar akcijų platinimo veiklai taikomų abiejų sistemų sąveiką, reikėtų remtis faktais, rodančiais bendrą padėtį vidaus rinkoje, taip pat trumpalaikės ir ilgalaikės rinkos raidos, įskaitant galimus rinkos sutrikdymus arba konkurencijos iškraipymus, vertinimais. Šie vertinimai turėtų būti atliekami remiantis faktais, iš kurių matyti, ar valstybėse narėse ir atskirose trečiosiose šalyse yra sudarytos vienodos sąlygos, turint omenyje, pavyzdžiui, reguliavimo naštą, konkurenciją ar priežiūrą. Kompetentingos institucijos turėtų teikti konkrečią informaciją apie bendro pobūdžio ar konkrečias su atskiromis trečiosiomis šalimis susijusias problemas ir nurodyti tokių problemų priežastis;
(12)
teikdamos informaciją apie galimus rinkos sutrikdymus ir konkurencijos iškraipymus, kompetentingos institucijos turėtų atsižvelgti į visus kolektyvinio investavimo subjektus ir jų valdytojus. Svarbu nustatyti, ar ir kokiu mastu trečiųjų šalių prekybos leidimų sistemos įvedimas galėtų paveikti ES AIF ir pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/65/EB (2) įsteigtus kolektyvinio investavimo į perleidžiamuosius vertybinius popierius subjektus, taip pat jų valdytojus. Tai ypač svarbu atsižvelgiant į tai, kad Direktyvoje 2011/61/ES pateikta ne ES AIFV apibrėžtis apima visus trečiosiose šalyse įsisteigusius kolektyvinio investavimo subjektus, įskaitant subjektus, kuriems, jei jie būtų įsisteigę valstybėje narėje, būtų taikoma Direktyva 2009/65/EB. Be to, siekiant nustatyti bendrą poveikį rinkai, būtina nustatyti galimą poveikį kitiems turto valdymo sektoriuje veiklą vykdantiems tarpininkams, tokiems kaip depozitoriumai ar paslaugų teikėjai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI) teikia šią informaciją:
a)
2-7 straipsniuose nustatytą informaciją apie tai, kaip veikia ES prekybos leidimų ES alternatyvaus investavimo fondų valdytojams (AIFV), valdantiems ES alternatyvaus investavimo fondus (AIF) ir (arba) platinantiems jų investicinius vienetus ar akcijas, sistema;
b)
8-13 straipsniuose nustatytą informaciją apie tai, kaip veikia pagal taikomus nacionalinius režimus ES AIFV vykdomas ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomas AIF valdymas ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse;
c)
14 straipsnyje nustatytą informaciją apie šios dalies a ir b punktuose nurodytų sistemų taikymo poveikį.
2 straipsnis
Teikdamos informaciją apie naudojimąsi prekybos leidimais, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
ES AIFV, kuriems pagal Direktyvos 2011/61/ES 7 straipsnį išduotas veiklos leidimas, skaičių;
b)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 32 straipsnį ES AIF investicinius vienetus ar akcijas platinančių ES AIFV skaičių; ES AIF ir AIF padalinių, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinamos pagal Direktyvos 2011/61/ES 32 straipsnį, skaičių; pasiskirstymą pagal atskiras buveinės ir priimančiąsias valstybes nares;
c)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį ES AIF valdančių ES AIFV skaičių; pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį valdomų ES AIF skaičių; pasiskirstymą pagal atskiras buveinės ir priimančiąsias valstybes nares;
d)
ES AIFV, kurie pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį įsteigę filialus valdo kitose valstybėse narėse įsisteigusius ES AIF, skaičių; ES AIFV, kurie pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį tiesiogiai valdo kitose valstybėse narėse įsisteigusius ES AIF, skaičių.
3 straipsnis
Teikdamos informaciją apie patiriamas su veiksmingu kompetentingų institucijų bendradarbiavimu susijusias problemas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pranešė AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje aprašytą padėtį, skaičių ir padėties pobūdį;
b)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, gavusi iš priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje nurodytą pranešimą, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 5 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
c)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, pranešusi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje aprašytą padėtį, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 6 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
d)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pranešė AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje aprašytą padėtį, skaičių ir padėties pobūdį;
e)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, gavusi iš priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje nurodytą pranešimą, ėmėsi priemonių pagal tos direktyvos 45 straipsnio 7 dalį, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
f)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, pranešusi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje aprašytą padėtį, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 8 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
g)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 50 straipsnio 5 dalį išsiųstų ir gautų pranešimų skaičių ir veiksmus, kurių buvo imtasi dėl tokių pranešimų;
h)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos pateiktus pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
pasitenkinimo gauta pagalba lygis ir sunkumai, su kuriais susidurta,
-
vidutinis atsakymo gavimo laikas;
i)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos iš kitų valstybių narių kompetentingų institucijų gautus pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
vidutinis atsakymo pateikimo laikas;
j)
kompetentingos institucijos kitoje valstybėje narėje pagal Direktyvos 2011/61/ES 54 straipsnio 1 dalį atliktų patikrų vietoje ar tyrimų skaičių ir atmestų prašymų dėl patikrų vietoje ar tyrimų kitoje valstybėje narėje skaičių.
4 straipsnis
Teikdamos informaciją apie patiriamas su Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose numatytos pranešimų teikimo sistemos veiksmingu veikimu susijusias problemas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
vidutinį laiką nuo išsamios pranešimo bylos iš AIFV gavimo iki to momento, kai ją gavusi kompetentinga institucija pateikia pranešimą priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai;
b)
vidutinį laiką, per kurį AIFV buveinės valstybės narės kompetentinga institucija praneša AIFV, kad jis gali vykdyti tarpvalstybinę veiklą, skaičiuojant nuo pranešimo bylos perdavimo priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai dienos;
c)
priimančiosios šalies kompetentingos institucijos prašymų pateikti paaiškinimų dėl pranešimų skaičių;
d)
buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingų institucijų nesutarimų dėl pranešimų teikimo proceso skaičių.
5 straipsnis
Teikdamos informaciją apie investuotojų apsaugos klausimus, susijusius su AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas platina arba kuriuos valdo kitoje valstybėje narėje įsisteigęs AIFV, taip pat su AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami pagal Direktyvos 2011/61/ES 43 straipsnį, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
kompetentingai institucijai investuotojų pateiktų skundų, susijusių su AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas platina arba kuriuos valdo kitoje valstybėje narėje įsisteigęs AIFV, skaičių ir pobūdį, jų priežastis ir kaip tokie skundai buvo išspręsti;
b)
faktus, rodančius, kad investuotojams neaiškus priežiūros užduočių pasiskirstymas tarp buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingų institucijų;
c)
bet kokius klausimus, susijusius su AIFV nustatyta AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarka ir su nustatyta tvarka, kuria užkertamas kelias AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui mažmeniniams investuotojams, kaip reikalaujama Direktyvos 2011/61/ES IV priedo h punkte.
6 straipsnis
Teikdamos informaciją apie EVPRI tarpininkavimą, kompetentingos institucijos nurodo, kiek jas tenkina EVPRI tarpininkavimas su prekybos leidimų ES AIFV, valdantiems ES AIF ir (arba) platinantiems jų investicinius vienetus ar akcijas, sistemos veikimu susijusiais klausimais.
7 straipsnis
Teikdamos informaciją apie informacijos, susijusios su sisteminės rizikos stebėsena, rinkimo ir keitimosi ja veiksmingumą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija iš kitos kompetentingos institucijos gavo su sisteminės rizikos stebėsena susijusią informaciją, skaičių, išskirdamos:
-
reguliarią informaciją, teikiamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį,
-
dvišalę informaciją apie svarbius sandorio šalies rizikos šaltinius, perduodamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnio 2 dalies antrą sakinį,
-
ad hoc informaciją, kuria dvišaliu pagrindu keičiamasi pagal Direktyvos 2011/61/ES 53 straipsnį;
b)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija su kita kompetentinga institucija pasikeitė informacija, susijusia su sisteminės rizikos stebėsena, skaičių, išskirdamos:
-
informaciją, reguliariai teikiamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnį,
-
ad hoc informaciją, kuria dvišaliu pagrindu keičiamasi pagal Direktyvos 2011/61/ES 53 straipsnį.
8 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ES AIFV pagal Direktyvos 2011/61/ES 36 straipsnio 1 dalį vykdomą ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį platinimą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ES AIFV, kuriems kompetentinga institucija leido savo jurisdikcijoje platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas pagal Direktyvos 2011/61/ES 36 straipsnį, skaičių ir ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami, skaičių;
c)
ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo skaičių;
d)
su ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimu susijusius vykdymo užtikrinimo ar priežiūros veiksmus arba sankcijas, kurių buvo imtasi ES AIFV atžvilgiu.
9 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ne ES AIFV pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį vykdomą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį platinimą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje platina AIF investicinius vienetus ar akcijas pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį, skaičių ir AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami, skaičių;
c)
ne ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį skaičių;
d)
su Direktyvos 2011/61/ES 22, 23, 24 ir 26-30 straipsniuose nustatytomis prievolėmis susijusius vykdymo užtikrinimo ar priežiūros veiksmus arba sankcijas, kurių kompetentingos institucijos ėmėsi ne ES AIFV atžvilgiu.
10 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ne ES AIFV pagal taikomus nacionalinius režimus vykdomą ES AIF valdymą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį valdymą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje valdo ES AIF, skaičių ir valdomų ES AIF skaičių;
c)
ne ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl ES AIF valdymo skaičių.
11 straipsnis
Teikdamos informaciją apie tai, ar valstybės narės kompetentinga institucija ir ne ES šalies priežiūros institucija sisteminės rizikos priežiūros tikslu yra sudariusios bendradarbiavimo susitarimų, ir apie šių susitarimų veiksmingumą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
ar kompetentinga institucija ir trečiųjų šalių priežiūros institucijos yra sudariusios kitų dvišalių bendradarbiavimo susitarimų nei susitarimai, dėl kurių derėjosi ir sutarė EVPRI ir atitinkamos trečiosios šalys;
b)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos trečiųjų šalių institucijoms pateiktus informacijos ar pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
pasitenkinimo gauta pagalba lygis, įskaitant sunkumus, su kuriais susidurta,
-
vidutinis atsakymo gavimo laikas;
c)
apsilankymų vietoje, kuriuos kompetentinga institucija, remdamasi bendradarbiavimo susitarimais, paprašė trečiosios šalies priežiūros institucijos atlikti jos vardu, skaičių ir atmestų prašymų dėl apsilankymų vietoje skaičių;
d)
skaičių atvejų, kuriais iš trečiosios šalies priežiūros institucijos pagal bendradarbiavimo susitarimus nepaprašius buvo gauta informacija apie:
-
žinomus reikšmingus įvykius, kurie galėtų neigiamai paveikti prižiūrimą subjektą,
-
vykdymo užtikrinimo ar reguliavimo veiksmus arba sankcijas, įskaitant atitinkamų licencijų ar registracijos atšaukimą, sustabdymą ar pakeitimą, tiesiogiai arba iš dalies susijusius su ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas;
e)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pasikeitė iš trečiųjų šalių priežiūros institucijų pagal bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos stebėsenos tikslu gauta informacija su kitomis kompetentingomis institucijomis, skaičių.
12 straipsnis
Teikdamos informaciją apie investuotojų apsaugos klausimus, susijusius su valdymu arba investicinių vienetų ar akcijų platinimu pagal nacionalinius režimus, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
kompetentingai institucijai investuotojų pateiktų skundų, susijusių su AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami toje jurisdikcijoje pagal taikomą nacionalinį režimą, skaičių ir pobūdį;
b)
vykdymo užtikrinimo ar reguliavimo veiksmus arba sankcijas, įskaitant atitinkamų licencijų ar registracijos atšaukimą, sustabdymą ar pakeitimą, kurių ėmėsi kompetentinga institucija, tiesiogiai arba iš dalies susijusius su ne ES AIFV, kurie toje jurisdikcijoje valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, arba su ne ES AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas toje jurisdikcijoje platina ES AIFV.
13 straipsnis
Teikdamos informaciją apie trečiųjų šalių reguliavimo ir priežiūros sistemos aspektus, kurie gali trukdyti kompetentingai institucijai veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
reguliavimo ir priežiūros sistemos taikymo problemas ar kliūtis, su kuriomis susiduria kompetentinga institucija vykdydama ne ES AIFV arba ne ES AIF priežiūros funkcijas;
b)
informacijos gavimo tiesiogiai iš ne ES AIFV problemas.
14 straipsnis
Teikdamos informaciją apie 1 straipsnio a ir b punktuose nurodytų sistemų taikymo poveikį, kompetentingos institucijos pateikia:
a)
faktus, rodančius, kad jų jurisdikcijoje įsisteigę AIFV persikėlė į trečiąsias šalis, nurodydamos suvestinius valdomų AIF ir valdomo turto skaičius pagal atskiras trečiąsias šalis ir tokio persikėlimo priežastis;
b)
išsamią informaciją apie bet kokius nustatytus arba tikėtinus rinkos sutrikdymus arba ES ir ne ES kolektyvinio investavimo subjektų, taip pat ES ir ne ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų konkurencijos iškraipymus;
c)
faktus, rodančius, kad jų jurisdikcijoje veiklos leidimus gavę ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai susiduria su sunkumais arba suvaržymais, susijusiais su įsisteigimu arba su jų valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimu tam tikroje trečiojoje šalyje, nurodydamos tą trečiąją šalį;
d)
faktus, rodančius, kad trečiosiose šalyse esama sunkumų ar suvaržymų, dėl kurių kompetentingos institucijos jurisdikcijoje veiklos leidimus gavę ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai nesiima steigtis arba platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų tam tikroje trečiojoje šalyje, nurodydamos tą trečiąją šalį;
e)
informaciją, rodančią bet kokius kitus bendro pobūdžio ar konkrečius sunkumus, su kuriais susiduria ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai steigdamiesi arba platindami savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas trečiosiose šalyse, nurodydamos tas trečiąsias šalis.
15 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 18 d.


Input:
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/551
z dne 24. marca 2015
o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb (Miel des Cévennes (ZGO))
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1) ter zlasti člena 52(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 je bil zahtevek Francije za registracijo imena „Miel des Cévennes“ objavljen v Uradnem listu Evropske unije (2).
(2)
Ker Komisija ni prejela nobene izjave o ugovoru v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012, bi bilo treba ime „Miel des Cévennes“ registrirati -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Ime „Miel des Cévennes“ (ZGO) se registrira.
Ime iz prvega odstavka opredeljuje proizvod skupine 1.4 Drugi proizvodi živalskega izvora (jajca, med, različni mlečni proizvodi razen masla itn.) iz Priloge XI k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 668/2014 (3).
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 24. marca 2015


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 213/2014
of 6 March 2014
establishing the standard import values for determining the entry price of certain fruit and vegetables
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EC) No 1234/2007 of 22 October 2007 establishing a common organisation of agricultural markets and on specific provisions for certain agricultural products (Single CMO Regulation) (1),
Having regard to Commission Implementing Regulation (EU) No 543/2011 of 7 June 2011 laying down detailed rules for the application of Council Regulation (EC) No 1234/2007 in respect of the fruit and vegetables and processed fruit and vegetables sectors (2), and in particular Article 136(1) thereof,
Whereas:
(1)
Implementing Regulation (EU) No 543/2011 lays down, pursuant to the outcome of the Uruguay Round multilateral trade negotiations, the criteria whereby the Commission fixes the standard values for imports from third countries, in respect of the products and periods stipulated in Annex XVI, Part A thereto.
(2)
The standard import value is calculated each working day, in accordance with Article 136(1) of Implementing Regulation (EU) No 543/2011, taking into account variable daily data. Therefore this Regulation should enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The standard import values referred to in Article 136 of Implementing Regulation (EU) No 543/2011 are fixed in the Annex to this Regulation.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 6 March 2014.


Input:
DECISÃO DA COMISSÃO
de 2 de maio de 2014
que estabelece os critérios ecológicos para a atribuição do rótulo ecológico da UE aos artigos de papel
[notificada com o número C(2014) 2774]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2014/256/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 66/2010 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 25 de novembro de 2009, relativo a um sistema de rótulo ecológico (1) da UE, nomeadamente o artigo 8.o, n.o 2,
Após consulta do Comité do Rótulo Ecológico da União Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
Nos termos do Regulamento (CE) n.o 66/2010, pode ser concedido o rótulo ecológico da UE aos produtos que apresentam um impacto ambiental reduzido ao longo de todo o seu ciclo de vida.
(2)
O Regulamento (CE) n.o 66/2010 prevê o estabelecimento de critérios específicos de atribuição do rótulo ecológico da UE por grupos de produtos.
(3)
Uma vez que os produtos com o melhor desempenho ambiental devem ser produzidos com menos descargas de substâncias tóxicas ou eutróficas no meio aquático, menos danos ou riscos ambientais relacionados com a utilização da energia (aquecimento global, acidificação, diminuição da camada de ozono, esgotamento dos recursos não renováveis), menos danos ou riscos ambientais relacionados com a utilização de substâncias químicas perigosas, justifica-se estabelecer critérios de atribuição do rótulo ecológico da UE ao grupo de produtos «artigos de papel».
(4)
Os critérios revistos, bem como os respetivos requisitos de avaliação e verificação, devem ser válidos durante três anos a contar da data de adoção da presente decisão, tendo em conta o ciclo de inovação para este grupo de produtos.
(5)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 16.o do Regulamento (CE) n.o 66/2010,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
1. O grupo de produtos «artigos de papel» abrange os seguintes produtos:
a)
envelopes e sacos de papel constituídos por, pelo menos, 90 %, em massa, de papel, cartão ou substratos de papel;
b)
artigos de papelaria constituídos por, pelo menos, 70 %, em massa, de papel, cartão ou substratos de papel, com exceção das subcategorias constituídas pelas pastas de suspensão e as pastas de arquivo com ferragem.
No caso referido na alínea b), a componente de plástico não pode ser superior a 10 %, exceto nos dossiês de argolas, cadernos de exercícios, cadernos de apontamentos, agendas e pastas de arquivo com alavanca em que o peso em plástico não pode ser superior a 13 %. Além disso, o peso em metal não pode ser superior a 30 g por artigo, exceto as pastas de suspensão, as pastas de arquivo com ferragem e os dossiês de argolas, em que o peso pode ir até 50 g, e exceto as pastas de arquivo com alavanca, em que o peso pode ir até 120 g.
2. O grupo de produtos «artigos de papel» abrange os seguintes produtos:
a)
artigos de papel impresso incluídos no rótulo ecológico da UE como estabelecido na Decisão 2012/481/UE (2) da Comissão;
b)
embalagens (com exceção dos sacos de papel).
Artigo 2.o
Para efeitos da presente decisão, entende-se por:
1)
«Substrato de cartão», a cartolina, o papelão ou o cartão, não impresso e não transformado, com uma gramagem superior a 400 g/m2;
2)
«Consumível», um produto químico utilizado nos processos de impressão, revestimento ou acabamento e passível de ser consumido, destruído, evaporado, gasto ou reduzido a resíduo;
3)
«Artigos de papel», papel, cartão ou substratos de papel, impressos ou não impressos, geralmente utilizados para proteger, manusear ou armazenar artigos e/ou notas, relativamente aos quais o processo de transformação é uma parte essencial do processo de produção, que inclui três categorias principais de produtos: envelopes, sacos de papel e artigos de papelaria;
4)
«Artigos de papelaria», pastas de arquivo, dossiês, cadernos de apontamentos, blocos, blocos de notas, cadernos de exercícios, cadernos de espiral, calendários com capa, agendas e folhas soltas para anotações;
5)
«Processo de fabrico», processo mediante o qual um material é transformado num artigo de papel. Este processo pode incluir um processo de impressão (operações de pré-impressão, impressão e pós-impressão);
6)
«Solvente orgânico halogenado», um solvente orgânico cujas moléculas contêm, pelo menos, um átomo de bromo, cloro, flúor ou iodo;
7)
«Componentes não constituídas por papel», qualquer parte dos artigos de papel que não é de papel, de cartão ou de substratos de papel;
8)
«Embalagem», produto feito de qualquer material, seja qual for a sua natureza, utilizada para conter, proteger, manusear, entregar ou apresentar mercadorias, desde as matérias-primas até aos produtos transformados e desde o produtor até ao utilizador ou consumidor;
9)
«Sacos de papel», produtos à base de papel utilizados para o manuseamento/transporte de mercadorias;
10)
«Reciclagem»: qualquer operação de valorização mediante a qual os materiais constituintes dos resíduos são novamente transformados em produtos, materiais ou substâncias para o seu fim original ou para outros fins, com exceção da valorização energética e da transformação em materiais destinados a ser utilizados como combustível ou em operações de enchimento;
11)
«Fibras recicladas», fibras retiradas do fluxo de resíduos durante um processo de produção ou produzidas pelos utilizadores finais do produto, que já não podem ser utilizadas para o fim a que se destinam. Está excluída a reutilização de materiais gerados num determinado processo e passíveis de serem recuperados no âmbito do mesmo processo que lhes deu origem (aparas das fábricas - produzidas no local ou adquiridas).
12)
«Pastas», bolsas ou capas dobráveis para papéis soltos, tais como pastas de suspensão, separadores, porta-documentos, pastas com três abas e capas simples;
13)
«Dossiês», produtos à base de papel constituídos por uma capa, geralmente de cartão, com argolas para prender papéis soltos, tais como dossiês de argolas e pastas de arquivo com alavanca;
14)
«Composto orgânico volátil (COV)», qualquer composto orgânico, bem como a fração do creosoto, com pressão de vapor a 293,15 K igual ou superior a 0,01 kPa, ou com a volatilidade correspondente nas condições de utilização específicas;
15)
«Agentes de lavagem», produto químico utilizado para lavar as formas tipográficas e as máquinas de impressão, para remover tintas, poeiras de papel e produtos similares; produtos de limpeza para máquinas de acabamento ou de impressão; produtos utilizados para remover tintas de impressão secas;
16)
«Resíduos de papel», papel gerado durante a produção de artigos de papel, que não faz parte destes produtos.
Artigo 3.o
Para que lhe seja atribuído o rótulo ecológico da UE ao abrigo do Regulamento (CE) n.o 66/2010, um artigo de papel deve estar abrangido pela definição do grupo de produtos «artigos de papel» constante do artigo 1.o da presente decisão e satisfazer os critérios e os correspondentes requisitos de avaliação e verificação que constam do anexo da presente decisão.
Artigo 4.o
Os critérios aplicáveis ao grupo de produtos «artigos de papel», bem como os requisitos de avaliação e verificação correspondentes, são válidos por três anos a contar da data de adoção da presente decisão.
Artigo 5.o
Para efeitos administrativos, é atribuído aos «artigos de papel» o número de código «46».
Artigo 6.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 2 de maio de 2014.


Input:
REGULAMENTO (UE) N.o 1234/2014 DA COMISSÃO
de 18 de novembro de 2014
que altera os anexos III-B, V e VIII do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo a transferências de resíduos
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1013/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 14 de junho de 2006, relativo a transferências de resíduos (1), nomeadamente o artigo 58.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
Na sua décima primeira reunião realizada em Genebra, de 28 de abril a 10 de maio de 2013, a Conferência das Partes na Convenção de Basileia sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação («Convenção de Basileia») adotou a Decisão BC-11/6, que altera o anexo IX daquela Convenção. O anexo IX da Convenção de Basileia está incluído no anexo V, parte 1, lista B, do Regulamento (CE) n.o 1013/2006. A alteração, que inclui duas novas rubricas de resíduos, entra em vigor no termo de um período de seis meses que teve início em 26 de novembro de 2013, em conformidade com o artigo 18.o, n.o 2, alínea b), da Convenção de Basileia.
(2)
Os fluxos de resíduos a que se referem as novas rubricas B3026 e B3027 correspondem aos de três rubricas constantes do anexo III-B do Regulamento (CE) n.o 1013/2006. Essas rubricas são: BEU01, BEU02 e BEU03. Os primeiro e segundo subtravessões da rubrica B3026 correspondem, respetivamente, às rubricas BEU02 e BEU03. A rubrica B3027 corresponde à rubrica BEU01.
(3)
Para se tomar em conta a Decisão BC-11/6, as rubricas B3026 e B3027 devem ser incluídas no anexo V, parte 1, lista B, do Regulamento (CE) n.o 1013/2006. Em simultâneo, as rubricas BEU01, BEU02 e BEU03 devem ser suprimidas no anexo III-B do referido regulamento, que inclui uma lista provisória de resíduos não classificados, enquanto se aguarda uma decisão sobre a sua inclusão nos anexos pertinentes da Convenção de Basileia ou da decisão da Organização de Cooperação e de Desenvolvimento Económico.
(4)
Na mesma reunião, a Conferência das Partes na Convenção de Basileia adotou, mediante a Decisão BC-11/15, as secções 1, 2, 4 e 5 do documento de orientação para a gestão ambientalmente correta de equipamento informático usado ou em fim de vida. Na sequência dessa adoção, o anexo VIII do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deve ser atualizado em conformidade.
(5)
O Regulamento (CE) n.o 1013/2006 deve, pois, ser alterado em conformidade.
(6)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do comité instituído pelo artigo 39.o da Diretiva 2008/98/CE do Parlamento Europeu e do Conselho (2),
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os anexos III-B, V e VIII do Regulamento (CE) n.o 1013/2006 são alterados em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 26 de maio de 2014.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de novembro de 2014.


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 17 november 2014
om avslag på en ansökan om avregistrering av en beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 (Jihočeská Niva [SGB])
[delgivet med nr C(2014) 8391]
(Endast den slovakiska texten är giltig)
(2014/819/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 54.1, och
av följande skäl:
(1)
Enligt artikel 54.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 får kommissionen, vid sidan av ansökningar från producenter av den produkt som saluförs under den registrerade beteckningen, avregistrera en skyddad geografisk beteckning om efterlevnaden av kraven i specifikationen inte är säkerställd eller om det under minst sju år inte har saluförts några produkter under den aktuella skyddade geografiska beteckningen.
(2)
Kommissionen har granskat den ansökan om avregistrering av den skyddade geografiska beteckningen ”Jihočeská Niva”, som skickades av Slovakien den 20 september 2013 och mottogs den 27 september 2013.
(3)
Denna ansökan om avregistrering täcks inte av något av de två fall som anges i artikel 54.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 och den uppfyller därmed inte villkoren enligt den artikeln.
(4)
Mot denna bakgrund måste den ansökan om avregistrering av den skyddade geografiska beteckningen ”Jihočeská Niva” som inkommit från Slovakien avslås.
(5)
Den åtgärd som föreskrivs i detta beslut överensstämmer med yttrandet från kommittén för kvalitetspolitik för jordbruksprodukter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ansökan om avregistrering av den skyddade geografiska beteckningen ”Jihočeská Niva” avslås.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Slovakien.
Utfärdat i Bryssel den 17 november 2014.


Input:
ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 535/2014
z dnia 20 maja 2014 r.
ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje - zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej - kryteria, na których podstawie ustalania Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
(2)
Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodnie z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 20 maja 2014 r.


Input:
ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 931/2013
z dnia 26 września 2013 r.
ustalające współczynnik przydziału dotyczący wydawania pozwoleń na przywóz, o które złożono wnioski od dnia 8 do dnia 14 września 2013 r. w odniesieniu do produktów cukrowniczych w ramach niektórych kontyngentów taryfowych, oraz zawieszające składanie wniosków o takie pozwolenia
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
uwzględniając rozporządzenie Komisji (WE) nr 1301/2006 z dnia 31 sierpnia 2006 r. ustanawiające wspólne zasady zarządzania kontyngentami taryfowymi na przywóz produktów rolnych, podlegającymi systemowi pozwoleń na przywóz (2), w szczególności jego art. 7 ust. 2,
uwzględniając rozporządzenie Komisji (WE) nr 891/2009 z dnia 25 września 2009 r. w sprawie otwierania niektórych wspólnotowych kontyngentów taryfowych w sektorze cukru i administrowania nimi (3), w szczególności jego art. 5 ust. 2,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Ilości objęte wnioskami o pozwolenia na przywóz, przedłożonymi właściwym organom od dnia 8 do dnia 14 września 2013 r. zgodnie z rozporządzeniem (WE) nr 891/2009 i rozporządzeniem wykonawczym Komisji (UE) nr 170/2013 z dnia 25 lutego 2013 r. ustanawiającym środki przejściowe w sektorze cukru ze względu na przystąpienie Chorwacji (4), przekraczają ilość dostępną pod numerami porządkowymi 09.4317, 09.4319, 09.4320, 09.4321 i 09.4367.
(2)
Współczynnik przydziału dla pozwoleń, które mają zostać wydane, w odniesieniu do numerów porządkowych 09.4317, 09.4319, 09.4320, 09.4321 i 09.4367, należy zatem ustalić zgodnie z rozporządzeniem (WE) nr 1301/2006. Składanie kolejnych wniosków o pozwolenia w odniesieniu do tych numerów porządkowych należy zawiesić do końca roku gospodarczego zgodnie z rozporządzeniem (WE) nr 891/2009,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
1. Ilości, w odniesieniu do których wnioski o pozwolenia na przywóz zostały złożone od dnia 8 do dnia 14 września 2013 r. na mocy rozporządzenia (WE) nr 891/2009 i rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 170/2013, mnoży się przez współczynniki przydziału określone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
2. Do końca roku gospodarczego 2013/2014 zawiesza się składanie kolejnych wniosków o pozwolenia w odniesieniu do numerów porządkowych wskazanych w załączniku.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 26 września 2013 r.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 507/2014 DELLA COMMISSIONE
del 15 maggio 2014
recante fissazione dei valori forfettari all'importazione ai fini della determinazione del prezzo di entrata di taluni ortofrutticoli
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1),
visto il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 della Commissione, del 7 giugno 2011, recante modalità di applicazione del regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio nei settori degli ortofrutticoli freschi e degli ortofrutticoli trasformati (2), in particolare l'articolo 136, paragrafo 1,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 prevede, in applicazione dei risultati dei negoziati commerciali multilaterali dell'Uruguay round, i criteri per la fissazione da parte della Commissione dei valori forfettari all'importazione dai paesi terzi, per i prodotti e i periodi indicati nell'allegato XVI, parte A, del medesimo regolamento.
(2)
Il valore forfettario all'importazione è calcolato ciascun giorno feriale, in conformità dell'articolo 136, paragrafo 1, del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011, tenendo conto di dati giornalieri variabili. Pertanto il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
I valori forfettari all'importazione di cui all'articolo 136 del regolamento di esecuzione (UE) n. 543/2011 sono quelli fissati nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 15 maggio 2014


Input:
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 14. julija 2014
o začasnem odstopanju od Sklepa Sveta 2013/755/EU glede pravil o poreklu pripravljenih in konzerviranih kozic iz Grenlandije
(2014/461/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Sklepa Sveta 2013/755/EU z dne 25. novembra 2013 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski uniji (Sklep o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj) (1) ter zlasti člena 16 Priloge VI k Sklepu,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Komisija je 16. oktobra 2009 sprejela Odločbo 2009/776/ES (2) o odstopanju od opredelitve pojma „izdelki s poreklom“, da bi upoštevala poseben položaj Grenlandije glede kozic vrste Pandalus borealis. To odstopanje je prenehalo veljati 31. decembra 2013.
(2)
Grenlandija je 1. aprila 2014 z dopisom zahtevala novo odstopanje od pravil o poreklu iz člena 16 Priloge VI k Sklepu 2013/755/EU v zvezi z letno količino 2 500 ton pripravljenih in konzerviranih kozic vrst Pandalus borealis ter Pandalus Montagui za izvoz iz Grenlandije za obdobje od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
(3)
Grenlandija utemeljuje svojo zahtevo z dejstvom, da se je celotni dovoljeni ulov (TAC) Grenlandije v zadnjih letih zmanjšal in se bo leta 2015 še dodatno zmanjšal, kar povzroča primanjkljaj oskrbe s kozicami s poreklom. Grenlandija nujno potrebuje kozice iz sosednjih držav za ohranitev najnižje možne ravni proizvodnje in da bi zagotovila zaposlovanje.
(4)
Člen 16(1)(c) Priloge VI k Sklepu 2013/755/EU določa, da se lahko sprejmejo izjeme od pravil o poreklu, če jih upravičuje razvoj obstoječih ali ustvarjanje novih industrij v državi ali na območju.
(5)
Ribištvo je glavna panoga na Grenlandiji, pri čemer so najpomembnejši ribiški sektor kozice. Za nadaljnji razvoj grenlandske industrije na kopnem in za ohranitev konkurenčnosti grenlandske industrije na svetovnem trgu je zelo pomembno, da ostane uporaba kozic iz tretjih držav, zlasti iz Kanade, v prihodnje še naprej mogoča.
(6)
Grenlandija je geografsko izolirano ozemlje z omejeno infrastrukturo in rastočo brezposelnostjo. Pomanjkanje oskrbe povzroči zaprtje tovarn in brezposelnost za daljše obdobje. Socialno-ekonomski vpliv takega zaprtja je na majhno skupnost, ki temelji na gospodarski dejavnosti teh tovarn, znaten. Obdelava 2 500 ton kozic zagotavlja delo za približno 10 delavcev. Grenlandija je v svoji zahtevi navedla, da je odstopanje bistvenega pomena za preživetje ene od njenih tovarn.
(7)
Zahtevano odstopanje je upravičeno po členu 16(1)(c) Priloge VI k Sklepu 2013/755/EU glede nadaljnjega razvoja obstoječe gospodarske panoge v Grenlandiji. Poleg tega bo odstopanje zagotovilo zaposlitev v ranljivih skupnostih in je bistveno za preživetje ene od tovarn na Grenlandiji.
(8)
Ker je bila uporaba odstopanja, odobrenega leta 2001, zelo nizka, se to odstopanje odobri samo za 500 ton, kar ustreza najvišji stopnji izkoriščenosti leta 2002 s povečanjem za 25 %.
(9)
Ob upoštevanju skladnosti z nekaterimi pogoji glede količin, nadzora in trajanja, odstopanje ne bi povzročalo večje škode gospodarskemu sektorju ali uveljavljeni gospodarski panogi Unije ali eni ali več držav članic.
(10)
Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 (3) določa pravila za upravljanje tarifnih kvot. Omenjena pravila je treba uporabljati pri upravljanju količine, za katero se odobri odstopanje s tem sklepom.
(11)
Odstopanje se zahteva za obdobje, ki se začne 1. januarja 2014 in konča 31. decembra 2020. Ker je nujno zagotoviti neprekinjen izvoz iz Grenlandije v Unijo in predvidljivost za gospodarske subjekte, je treba odstopanje odobriti retroaktivno.
(12)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Z odstopanjem od Priloge VI k Sklepu 2013/755/EU se pripravljene in konzervirane kozice vrst Pandalus borealis ter Pandalus Montagui pod oznakama KN ex 1605 21 in ex 1605 29, predelane na Grenlandiji iz kozic brez porekla pod oznako KN 0306 16 99, obravnavajo kot kozice s poreklom iz Grenlandije v skladu s pogoji iz členov 2 do 5 tega sklepa.
Člen 2
Odstopanje iz člena 1 se uporablja za količine iz Priloge, ki se uvozijo v Unijo iz Grenlandije od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
Člen 3
Količine iz Priloge k temu sklepu se upravljajo v skladu s členi 308a, 308b in 308c Uredbe (EGS) št. 2454/93.
Člen 4
Carinski organi Grenlandije sprejmejo vse potrebne ukrepe za opravljanje količinskih pregledov nad izvozom proizvodov iz člena 1.
Vsa potrdila o gibanju blaga EUR.1, ki jih izdajo za navedene proizvode, vsebujejo sklic na ta sklep.
Pristojni organi Grenlandije Komisiji do konca meseca, ki sledi vsakemu četrtletju, pošljejo četrtletno izjavo o količinah, za katere so bila v skladu s tem sklepom izdana potrdila o gibanju blaga EUR.1, in zaporedne številke navedenih potrdil.
Člen 5
V polju 7 potrdil o gibanju blaga EUR.1, ki so izdana v skladu s tem sklepom, je napisana ena izmed naslednjih navedb:
-
„Derogation - Commission Implementing Decision 2014/461/EU“,
-
„Dérogation - Décision d'exécution 2014/461/UE de la Commission“.
Člen 6
Ta sklep začne veljati na dan objave.
Uporablja se od 1. januarja 2014 do 31. decembra 2020.
V Bruslju, 14. julija 2014


Input:
DÉCISION DU CONSEIL
du 10 juin 2013
relative à la conclusion, au nom de l'Union européenne, du protocole de mise en œuvre de la convention alpine de 1991 dans le domaine des transports (protocole sur les transports)
(2013/332/UE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 91 en liaison avec l'article 218, paragraphe 6, points a) et v), et l'article 218, paragraphe 8, premier alinéa,
vu la proposition de la Commission européenne,
vu l'approbation du Parlement européen (1),
considérant ce qui suit:
(1)
La convention sur la protection des Alpes (convention alpine) a été adoptée au nom de la Communauté européenne par le Conseil par la décision 96/191/CE (2).
(2)
Par la décision 2007/799/CE (3), le Conseil a autorisé la signature, au nom de la Communauté, du protocole de mise en œuvre de la convention alpine de 1991 dans le domaine des transports (protocole sur les transports).
(3)
Le protocole sur les transports constitue une étape importante de la mise en œuvre de la convention alpine, et l'Union est attachée à la réalisation des objectifs de ladite convention.
(4)
Les problèmes économiques, sociaux et écologiques transfrontaliers que connaissent les Alpes demeurent un défi important à relever dans cet espace très sensible.
(5)
Le protocole sur les transports constitue un cadre, fondé sur le principe de précaution, le principe de prévention et le principe du pollueur-payeur, qui vise à assurer, en ce qui concerne tous les modes de transport, une mobilité durable et la protection de l'environnement dans la région des Alpes, sur la base de l'article 2 de la convention alpine.
(6)
Les dispositions du protocole sur les transports sont conformes à la politique commune des transports de l'Union et en parfait accord avec l'approche préconisée par la Commission dans le domaine de "l'écologisation des transports" adoptée en 2008.
(7)
La ratification du protocole sur les transports renforcerait également la coopération transfrontalière avec les pays qui ne sont pas membres de l'Union, à savoir le Liechtenstein, Monaco et la Suisse, ce qui permettrait de s'assurer que les partenaires régionaux poursuivent les mêmes objectifs que l'Union et que de telles initiatives couvrent l'ensemble de la région alpine.
(8)
Il convient, dès lors, d'approuver le protocole sur les transports,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Le protocole de mise en œuvre de la convention alpine de 1991 dans le domaine des transports (protocole sur les transports) est approuvé au nom de l'Union européenne (4).
Article 2
Le président du Conseil est autorisé à désigner la ou les personnes habilitées à déposer, au nom de l'Union, l'instrument d'approbation auprès de la République d'Autriche, conformément à l'article 24 du protocole sur les transports, et à effectuer la déclaration suivante:
"À la suite de l'entrée en vigueur du traité de Lisbonne, le 1er décembre 2009, l'Union européenne se substitue et succède à la Communauté européenne et, à compter de cette date, exerce tous les droits et assume toutes les obligations de la Communauté européenne. Par conséquent, les références à la "Communauté européenne" ou à "la Communauté" dans le texte du protocole s'entendent comme faites à "l'Union européenne" ou à "l'Union".".
Article 3
La présente décision entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Luxembourg, le 10 juin 2013.


Input:
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1087/2014
tal-14 ta' Ottubru 2014
li jistabbilixxi projbizzjoni tas-sajd għar-rebekkini u r-raj fl-ilmijiet tal-Unjoni taż-żoni IIa u IV minn bastimenti li jtajru l-bandiera tad-Danimarka
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1224/2009 tal-20 ta' Novembru 2009 li jistabbilixxi sistema Komunitarja ta' kontroll għall-iżgurar tal-konformità mar-regoli tal-Politika Komuni tas-Sajd (1), u b'mod partikolari l-Artikolu 36(2) tiegħu,
Billi:
(1)
Il-kwoti għall-2014 huma stabbiliti bir-Regolament tal-Kunsill (UE) Nru 43/2014 (2).
(2)
Skont l-informazzjoni li waslet għand il-Kummissjoni, il-qabdiet li saru tal-istokk imsemmi fl-Anness ta' dan ir-Regolament minn bastimenti li jtajru l-bandiera tal-Istat Membru msemmi hemmhekk jew irreġistrati fih, eżawrew il-kwota allokata lilhom għall-2014.
(3)
Għalhekk, jeħtieġ li jiġu pprojbiti l-attivitajiet tas-sajd għal dak l-istokk,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Eżawriment tal-kwota
Il-kwota tas-sajd għall-2014 allokata lill-Istat Membru msemmi fl-Anness ta' dan ir-Regolament għall-istokk imsemmi hemmhekk għandha titqies bħala eżawrita mid-data stipulata f'dak l-Anness.
Artikolu 2
Projbizzjonijiet
L-attivitajiet tas-sajd għall-istokk imsemmi fl-Anness ta' dan ir-Regolament minn bastimenti li jtajru l-bandiera tal-Istat Membru msemmi hemmhekk jew irreġistrati fih, għandhom jiġu pprojbiti mid-data stipulata f'dak l-Anness. B'mod partikolari, għandu jkun ipprojbit li jinżamm abbord, jiġi ttrażbordat, ittrasportat, jew jinħatt l-art, ħut minn dak l-istokk li jinqabad minn dawk il-bastimenti wara dik id-data.
Artikolu 3
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament jidħol fis-seħħ l-għada tal-jum tal-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, l-14 ta' Ottubru 2014.


Input:
COMMISSION REGULATION (EU) No 1135/2014
of 24 October 2014
on the authorisation of a health claim made on foods and referring to the reduction of disease risk
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on nutrition and health claims made on foods (1), and in particular Article 17(3) thereof,
Whereas:
(1)
Pursuant to Regulation (EC) No 1924/2006 health claims made on foods are prohibited unless they are authorised by the Commission in accordance with that Regulation and included in a list of permitted claims.
(2)
Regulation (EC) No 1924/2006 also provides that applications for authorisations of health claims may be submitted by food business operators to the national competent authority of a Member State. The national competent authority is to forward valid applications to the European Food Safety Authority (EFSA), hereinafter referred to as ‘the Authority’.
(3)
Following receipt of an application the Authority is to inform without delay the other Member States and the Commission thereof, and to deliver an opinion on the health claim concerned.
(4)
The Commission is to decide on the authorisation of health claims taking into account the opinion delivered by the Authority.
(5)
Following an application from Rank Nutrition Ltd, submitted pursuant to Article 14(1)(a) of Regulation (EC) No 1924/2006, the Authority was asked to deliver an opinion on a health claim related to ‘Increasing maternal folate status by supplemental folate intake and reduced risk of neural tube defects.’ (Question No EFSA-Q-2013-00265) (2). The claim proposed by the applicant was worded as follows: ‘Folic acid supplementation raises maternal red blood cell folate. Low maternal red blood cell folate is a risk factor for neural tube defects in the developing foetus’.
(6)
On the basis of the data presented, the Authority concluded in its opinion received by the Commission and the Member States on 26 July 2013 that a cause and effect relationship had been established between increasing maternal folate status by supplemental folate intake and a reduced risk of neural tube defects (NTDs). Accordingly, a health claim reflecting this conclusion should be considered as complying with the requirements of Regulation (EC) No 1924/2006, and should be included in the Union list of permitted claims.
(7)
Article 16(4) of Regulation (EC) No 1924/2006 provides that an opinion in favour of authorising a health claim is to include certain particulars. Accordingly, those particulars should be set out in the Annex to this Regulation as regards the authorised claim and include, as the case may be, the revised wording of the claim, specific conditions of use of the claim, and, where applicable, conditions or restrictions of use of the food and/or an additional statement or warning, in accordance with the rules laid down in Regulation (EC) No 1924/2006 and in line with the opinion of the Authority.
(8)
One of the objectives of Regulation (EC) No 1924/2006 is to ensure that health claims are truthful, clear and reliable and useful to the consumer, and that wording and presentation are taken into account in that respect. Therefore where the wording of claims has the same meaning for consumers as that of an authorised health claim, because they demonstrate the same relationship that exists between a food category, a food or one of its constituents and health, they should be subject to the same conditions of use indicated in the Annex to this Regulation.
(9)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
1. The health claim listed in the Annex to this Regulation may be made on foods placed on the Union market in compliance with the conditions laid down in that Annex.
2. The health claim referred to in paragraph 1 shall be included in the Union list of permitted claims as provided for in Article 14(1) of Regulation (EC) No 1924/2006.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 24 October 2014.


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1032/2012
af 26. oktober 2012
om registrering af visse betegnelser i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Ciliegia di Vignola (BGB))
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 7, stk. 4, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I medfør af artikel 6, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 er Italiens ansøgning om registrering af betegnelsen »Ciliegia di Vignola« blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2).
(2)
Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør denne betegnelse registreres -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Betegnelsen i bilaget til denne forordning registreres herved.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. oktober 2012.


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1285/2014 AL COMISIEI
din 2 decembrie 2014
de stabilire a coeficientului de atribuire care urmează să se aplice licențelor de export pentru anumite produse lactate care urmează să fie exportate către Republica Dominicană în cadrul contingentului menționat în Regulamentul (CE) nr. 1187/2009
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1), în special articolul 188,
întrucât:
(1)
Secțiunea 3 din capitolul III din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 al Comisiei (2) stabilește procedura de alocare a licențelor de export pentru anumite produse lactate care urmează să fie exportate către Republica Dominicană în temeiul unui contingent deschis pentru țara respectivă.
(2)
Articolul 29 din Regulamentul de punere în aplicare (CE) nr. 1187/2009 prevede posibilitatea ca agenții economici să depună cereri de licențe de export de la 1 la 10 noiembrie dacă rămâne vreo cantitate disponibilă în cadrul contingentului după perioada de depunere a cererilor de licență prevăzută la articolul 29 primul paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009. Articolul 1 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 649/2014 al Comisiei (3) stipulează că pentru anul contingentar 2014/2015, cantitatea totală rămasă este de 12 358 de tone.
(3)
Cererile depuse între 1 și 10 noiembrie 2014 pentru perioada rămasă din anul contingentar în curs 2014/2015 au ca obiect cantități mai mici decât cele disponibile. Ca urmare, este necesar ca, în temeiul articolului 31 alineatul (3) al patrulea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009, să se prevadă alocarea cantității rămase. Licențele de export pentru aceste cantități rămase ar trebui eliberate numai dacă se comunică autorității competente cantitățile suplimentare acceptate de agentul economic respectiv și dacă agenții economici interesați constituie o garanție,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se acceptă cererile de licențe de export depuse între 1 și 10 noiembrie 2014 pentru perioada rămasă din anul contingentar în curs 2014/2015.
Cantitățile care fac obiectul cererilor de licențe de export menționate la primul paragraf pentru produsele menționate la articolul 27 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1187/2009 se multiplică cu un coeficient de atribuire de 3,071073.
Licențele de export pentru cantitățile care depășesc cantitățile pentru care s-au depus cereri și care sunt alocate în conformitate cu coeficientul stabilit la al doilea paragraf se eliberează după primirea acordului din partea agentului economic în termen de o săptămână de la data publicării prezentului regulament și sub rezerva constituirii garanției corespunzătoare.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 decembrie 2014.


Input:
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1067/2013
av den 30 oktober 2013
om ändring av förordning (EG) nr 1881/2006 vad gäller gränsvärden för de främmande ämnena dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i lever från landlevande djur
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den 8 februari 1993 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (1), särskilt artikel 2.3, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (2) fastställs gränsvärden för dioxiner och dioxinlika polyklorerade bifenyler (PCB) i en rad livsmedel, inklusive i lever av vissa landlevande djur.
(2)
Vetenskapliga panelen för främmande ämnen i livsmedelskedjan (nedan kallad panelen) vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) antog på begäran av kommissionen den 5 juli 2011 ett yttrande om riskerna för folkhälsan på grund av höga halter av dioxiner och dioxinlika PCB i lever från får och hjort (3).
(3)
Kommissionen begärde att det i yttrandet skulle anges om det finns en potentiell ökning av hälsoriskerna för konsumenterna i delar av befolkningen som förtär sådana produkter (exempelvis storkonsumenter eller personer som håller en viss diet). I yttrandet bör man också ta upp möjliga orsaker till de konstaterat höga halter av dioxiner och PCB i lever från får och hjort, och tillhandahålla vetenskapliga rön om lämpligheten av att fastställa framtida gränsvärden för lever på produktbasis i stället för fettbaserade gränsvärden.
(4)
Panelen fann att en regelbunden konsumtion av fårlever i genomsnitt skulle leda till omkring 20 % högre bakgrundsexponering för dioxiner och dioxinlika PCB. I enskilda fall kunde konsumtion av fårlever leda till höga intag som överskrider det tolerabla veckointaget (TWI) av dessa ämnen. Panelen konstaterar att hög konsumtion av fårlever, särskilt av kvinnor i fertil ålder och av barn, kan utgöra en potentiell hälsorisk.
(5)
Panelen konstaterade vidare att jord och sediment är naturliga reservoarer av dioxiner och PCB. Överföring av dioxiner och PCB från jord till växter via rotsystemet är i allmänhet av mindre betydelse. Under senare år har ett antal fårleverprover från olika europeiska länder befunnits innehålla höga halter av dioxiner och PCB, fastän de inte är förknippade med specifika källor till kontaminering. För får är bete en avgörande faktor för exponeringen. Vid bete kan intag av jord ske genom partiklar som avsatts på växter eller direkt vid bete av växter nära markytan. Jordintaget är påfallande variabelt och kraftigt säsongsbundet: medianjordintaget har rapporterats utgöra omkring 8 % av torrsubstansintaget. Sammantaget kan jordintaget bidra avsevärt till fårens exponering för dioxiner och PCB. Det finns endast begränsade uppgifter tillgängliga om överföring av dioxiner och/eller PCB från foder till fårlever. Beroende på om man betraktar polyklorerat dibenso-p-dioxin (PCDD), polyklorerad dibensofuran (PCDF) eller PCB-kongener, varierade de rapporterade överföringskvoterna mellan 5 och 175 och var ungefär fyra gånger högre för lever än för kött eller njure.
(6)
Efsa fann också att fårlever är ett betydande ansamlingsorgan för dioxiner och PCB. Skillnader i metabolism kan delvis förklara den relativt sett höga ansamlingen av dioxiner och liknande föreningar i lever från får jämfört med nötkreatur.
(7)
Efsa fann att även om det skulle finnas en eventuell ansamling i levern och att dioxiner och PCB inte skulle vara helt knutna till fettdelen av levern, skulle detta inte påverka resultatet, antingen uttryckt efter lipidinnehållet eller enligt färskvikten, eftersom samtliga dioxiner och PCB extraheras under en analys oavsett i vilken del av levern de finns.
(8)
Europeiska unionens referenslaboratorium för dioxiner och PCB i foder och livsmedel fick av kommissionen i uppdrag att undersöka hur olika extraktionsmetoder påverkar halterna av dioxiner och PCB i fårlever med avseende på rapporteringen av analysresultatet efter fett eller våtvikt. Referenslaboratoriet fann att halterna av dioxiner och PCB varierade betydligt mer om de uttrycktes efter fett än efter våtvikt. Halterna av dioxiner och PCB i förhållande till fettmängd i fårlever berodde på extraktionsmetoden eller lösningsmedlen och därför på den resulterande fetthalten. När resultat jämfördes efter våtvikt var halterna av dioxiner och PCB helt jämförbara.
(9)
För att säkerställa jämförbara resultat och ett enhetligt genomförande i hela unionen när det gäller dioxiner och PCB i lever från landlevande djur bör gränsvärdena anges efter våtvikt, något som redan gäller för fisklever och produkter som framställts av fisklever.
(10)
Det bör föreskrivas att gränsvärdena inte gäller för livsmedel som lagligen släppts ut på marknaden före tillämpningsdagen.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar
I bilagan till förordning (EG) nr 1881/2006 ska punkt 5.2 ersättas med följande:
”5.2
Lever från de landlevande djur som avses i 5.1, med undantag av får, och produkter från sådan lever
0,30 pg/g våtvikt
0,50 pg/g våtvikt
3,0 ng/g våtvikt
Lever från får och produkter från sådan lever
1,25 pg/g våtvikt
2,00 pg/g våtvikt
3,0 ng/g våtvikt”
Artikel 2
Övergångsbestämmelser
1. Denna förordning ska inte tillämpas på produkter som släppts ut på marknaden före den 1 januari 2014 enligt då gällande bestämmelser.
2. Bevisbördan för när produkterna släpptes ut på marknaden ska åligga livsmedelsföretagaren.
Artikel 3
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 oktober 2013.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 454/2014
2014 m. balandžio 29 d.
kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1066/2010 dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (1), ypač į jo 9 straipsnio 1 dalies a punktą,
kadangi:
(1)
pagal Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1066/2010 (2) su pakeitimais, Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 441/2013 (3), gaminys, kurį sudaro garsinio dažnio stiprintuvas ir garsiakalbis viename korpuse, klasifikuojamas kaip elektrinis garsinio dažnio stiprintuvas priskiriant KN kodą 8518 40 80;
(2)
Suderintos sistemos (SS) komitetas 2013 m. rugsėjo mėn. 52-ajame posėdyje patvirtino klasifikavimo išvadą dėl identiško gaminio klasifikavimo kaip garsiakalbių rinkinio, sumontuoto tame pačiame korpuse, priskiriant SS 8518 22 subpozicijai;
(3)
pagal 1987 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimą 87/369/EEB (4) ES yra Tarptautinės suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos konvencijos (žinomos kaip Suderinta sistema arba SS), parengtos Muitinių bendradarbiavimo tarybos (žinomos kaip Pasaulio muitinių organizacija arba PMO), susitariančioji šalis;
(4)
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas nusprendė, kad nors PMO išvados dėl prekių klasifikavimo SS nėra teisiškai privalomos, klasifikuojant tas prekes Kombinuotojoje nomenklatūroje (KN), šios išvados laikytinos nurodymais, kurie labai padeda paaiškinti įvairių KN tarifinių pozicijų aprėptį, jeigu jos neprieštarauja atitinkamos pozicijos aprašui (be kita ko žr. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimus bylose C-206/03 (5), C-15/05 (6) ir C-227/11 (7));
(5)
siekiant užtikrinti vienodą Suderintos sistemos aiškinimą ir taikymą tarptautiniu mastu ir atsižvelgiant į tai, kad sprendimas atitinka SS subpozicijos 8518 22 aprašą, ES turėtų taikyti šią klasifikavimo išvadą;
(6)
todėl Reglamentas (ES) Nr. 1066/2010 su pakeitimais, padarytais Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 441/2013, turėtų būti panaikintas;
(7)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1066/2010 panaikinamas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 29 d.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1277/2013,
annettu 9 päivänä joulukuuta 2013,
vuonna 2013 eräillä viininviljelyvyöhykkeillä tai niiden osissa korjatuista rypäleistä tuotetun viinin väkevöimistä koskevien rajojen nostamisen sallimisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) ja erityisesti sen 121 artiklan kolmannen kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a olevan A kohdan 3 kohdan mukaan poikkeuksellisen epäsuotuisien ilmasto-olojen vuosina jäsenvaltiot voivat pyytää, että luonnollisen alkoholipitoisuuden lisäämistä (väkevöintiä) koskevia rajoja nostetaan enintään 0,5 tilavuusprosentilla.
(2)
Tšekki, Saksa, Ranska, Kroatia, Luxemburg, Unkari, Itävalta ja Slovakia ovat pyytäneet vuonna 2013 korjatuista rypäleistä tuotetun viinin väkevöimistä koskevien rajojen nostamista, koska ilmasto-olot ovat olleet viljelykaudella erityisen epäsuotuisia. Tšekki, Saksa, Kroatia, Luxemburg, Unkari, Itävalta ja Slovakia ovat esittäneet pyynnön kaikkien viininviljelyalueidensa osalta ja Ranska eräiden Gironden departementtiin kuuluvien kuntien osalta.
(3)
Vuoden 2013 poikkeuksellisen epäsuotuisista ilmasto-oloista johtuen tietyillä viininviljelyalueilla tai niiden osissa ei ole mahdollista tuottaa asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a olevan A kohdan 2 kohdassa säädettyjen luonnollisen alkoholipitoisuuden lisäämistä koskevien rajojen perusteella kokonaisalkoholipitoisuudeltaan sellaista viiniä, jolle tavallisesti olisi kysyntää markkinoilla.
(4)
Kun otetaan huomioon asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen XV a tarkoitus, joka on estää ja rajoittaa viinin väkevöimistä, sekä mainitun liitteen A kohdan 3 kohdan mukaisen poikkeuksen erityisluonne, viinin väkevöimistä koskevien rajojen nostamiseen olisi myönnettävä lupa ainoastaan sellaisille viininviljelyalueille tai niiden osille, joilla ilmasto-olot ovat olleet poikkeuksellisen epäsuotuisat. Näin ollen Ranskassa lupa olisi myönnettävä vain muutamalle Gironden departementtiin kuuluvalle kunnalle, jotka ovat kärsineet kyseisenlaisista ilmasto-oloista.
(5)
Sen vuoksi on aiheellista sallia vuonna 2013 korjatuista rypäleistä tuotetun viinin väkevöimistä koskevien rajojen nostaminen viininviljelyalueilla tai niiden osissa Tšekissä, Saksassa, Ranskassa, Kroatiassa, Luxemburgissa, Unkarissa, Itävallassa ja Slovakiassa.
(6)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä XV a olevan A kohdan 2 kohdassa säädetään, tämän asetuksen liitteessä luetelluilla viininviljelyalueilla tai niiden osissa vuonna 2013 korjattujen tuoreiden rypäleiden, rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan rypäleen puristemehun, käymistilassa olevan uuden viinin ja vuonna 2013 korjatuista rypäleistä tuotetun viinin luonnollisen alkoholipitoisuuden lisääminen ei saa ylittää seuraavia rajoja:
a)
3,5 tilavuusprosenttia asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen XI b lisäyksessä tarkoitetulla A-viininviljelyvyöhykkeellä;
b)
2,5 tilavuusprosenttia asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen XI b lisäyksessä tarkoitetulla B-viininviljelyvyöhykkeellä;
c)
2,0 tilavuusprosenttia asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteen XI b lisäyksessä tarkoitetuilla C I- ja C II -viininviljelyvyöhykkeillä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2013.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) n. 985/2014 della Commissione
del 18 settembre 2014
relativo al rilascio di titoli di importazione per le domande presentate nel corso dei primi sette giorni del mese di settembre 2014 nell'ambito dei contingenti tariffari aperti dal regolamento (CE) n. 533/2007 per il pollame
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, recante organizzazione comune dei mercati dei prodotti agricoli e che abroga i regolamenti (CEE) n. 922/72, (CEE) n. 234/79, (CE) n. 1037/2001 e (CE) n. 1234/2007 del Consiglio (1), e in particolare l'articolo 188,
visto il regolamento (CE) n. 1301/2006 della Commissione, del 31 agosto 2006, recante norme comuni per la gestione dei contingenti tariffari per l'importazione di prodotti agricoli soggetti a un regime di titoli di importazione (2), in particolare l'articolo 7, paragrafo 2,
visto il regolamento (CE) n. 533/2007 della Commissione, del 14 maggio 2007, recante apertura e modalità di gestione di contingenti tariffari nel settore del pollame (3), in particolare l'articolo 5, paragrafo 6,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento (CE) n. 533/2007 ha aperto alcuni contingenti tariffari per l'importazione di prodotti del settore del pollame.
(2)
Le domande di titoli di importazione presentate nel corso dei primi sette giorni del mese di settembre 2014 per il sottoperiodo dal 1o ottobre al 31 dicembre 2014 riguardano, per alcuni contingenti, quantitativi superiori a quelli disponibili. Occorre pertanto determinare in che misura si possa procedere al rilascio dei titoli di importazione, fissando il coefficiente di attribuzione da applicare ai quantitativi per i quali sono state presentate domande,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Alle domande di titoli di importazione presentate ai sensi del regolamento (CE) n. 533/2007 per il sottoperiodo dal 1o ottobre al 31 dicembre 2014 si applicano i coefficienti di attribuzione indicati nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il 19 settembre 2014.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 18 settembre 2014


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 817/2014 DELLA COMMISSIONE
del 25 luglio 2014
relativo al rilascio di titoli di importazione di riso nell'ambito dei contingenti tariffari aperti dal regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 per il sottoperiodo di luglio 2014
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (UE) n. 1308/2013 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 17 dicembre 2013, recante organizzazione comune dei mercati dei prodotti agricoli e che abroga i regolamenti (CEE) n. 922/72, (CEE) n. 234/79, (CE) n. 1037/2001 e (CE) n. 1234/2007 del Consiglio (1), in particolare l'articolo 188,
considerando quanto segue:
(1)
Il regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 della Commissione (2) ha aperto e fissato le modalità di gestione di alcuni contingenti tariffari per l'importazione di riso e rotture di riso, ripartiti per paese di origine e suddivisi in più sottoperiodi, in conformità all'allegato I del medesimo regolamento di esecuzione.
(2)
Il mese di luglio è il terzo sottoperiodo per il contingente di cui all'articolo 1, paragrafo 1, lettera a), del regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 e il secondo per i contingenti di cui all'articolo 1, paragrafo 1, lettere b), c) e d), del medesimo regolamento.
(3)
Dalle comunicazioni effettuate a norma dell'articolo 8, lettera a), del regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 risulta che, per il contingente recante il numero d'ordine 09.4166, le domande presentate nel corso dei primi 10 giorni lavorativi del mese di luglio 2014 a norma dell'articolo 4, paragrafo 1, del medesimo regolamento di esecuzione hanno a oggetto un quantitativo superiore a quello disponibile. È pertanto opportuno determinare in che misura si possa procedere al rilascio dei titoli di importazione, fissando il coefficiente di attribuzione da applicare ai quantitativi richiesti per il contingente in questione, calcolato a norma dell'articolo 7, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1301/2006 della Commissione (3).
(4)
Dalle comunicazioni suddette risulta inoltre che, per i contingenti recanti i numeri d'ordine 09.4127 - 09.4128 - 09.4129 - 09.4148 - 09.4149 - 09.4150 - 09.4152 - 09.4153 e 09.4154, le domande presentate nel corso dei primi 10 giorni lavorativi del mese di luglio 2014 a norma dell'articolo 4, paragrafo 1, del regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 hanno a oggetto un quantitativo inferiore a quello disponibile.
(5)
È inoltre opportuno fissare i quantitativi totali disponibili per il sottoperiodo successivo, a norma dell'articolo 5, primo comma, del regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011, per i contingenti recanti i numeri d'ordine 09.4127 - 09.4128 - 09.4129 - 09.4130 - 09.4148 - 09.4112 - 09.4116 - 09.4117 - 09.4118 - 09.4119 e 09.4166.
(6)
Ai fini di un'efficace gestione della procedura di rilascio dei titoli di importazione è opportuno che il presente regolamento entri in vigore a decorrere dalla data di pubblicazione,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. Le domande di titoli di importazione per il riso nell'ambito del contingente recante il numero d'ordine 09.4166 di cui al regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011, presentate nel corso dei primi 10 giorni lavorativi del mese di luglio 2014, danno luogo al rilascio di titoli per i quantitativi richiesti, previa applicazione del coefficiente di attribuzione fissato nell'allegato del presente regolamento.
2. I quantitativi totali disponibili per il sottoperiodo successivo nell'ambito dei contingenti recanti i numeri d'ordine 09.4127 - 09.4128 - 09.4129 - 09.4130 - 09.4148 - 09.4112 - 09.4116 - 09.4117 - 09.4118 - 09.4119 e 09.4166 di cui al regolamento di esecuzione (UE) n. 1273/2011 sono stabiliti nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 2014


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 351/2014 AL COMISIEI
din 3 aprilie 2014
de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Queso de Murcia al vino (DOP)]
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Spaniei de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al denumirii de origine protejate „Queso de Murcia al vino”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1097/2002 al Comisiei (2).
(2)
Modificarea respectivă nu este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a publicat cererea de modificare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din regulamentul respectiv (3).
(3)
Întrucât Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, modificarea caietului de sarcini trebuie aprobată,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se aprobă modificarea caietului de sarcini publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 3 aprilie 2014.


Input:
ДЕЛЕГИРАНО РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 март 2014 година
за определяне на критериите и условията, на които трябва да отговарят европейските референтни мрежи и желаещите да членуват в тях доставчици на здравно обслужване
(текст от значение за ЕИП)
(2014/286/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2011/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 9 март 2011 г. за упражняване на правата на пациентите при трансгранично здравно обслужване (1), и по-специално член 12, параграф 4, буква а) от нея,
като има предвид, че:
(1)
В член 12 от Директива 2011/24/ЕС се посочва, че Комисията следва да подпомага държавите членки в развитието на европейските референтни мрежи („мрежите“) между доставчици на здравно обслужване и експертни центрове в държавите членки, по-конкретно в областта на редките заболявания (2). За целта Комисията следва да приеме списък с конкретните критерии и условия, на които следва да отговарят европейските референтни мрежи и желаещите да членуват в тях доставчици на здравно обслужване („членове“). Мрежите следва да подобрят достъпа до диагностика, лечение и качествено здравно обслужване за пациенти, чието състояние изисква специфични ресурси или специализирани познания, и биха могли да служат като звена за медицинско обучение и научноизследователска дейност, за разпространение на информация и за оценка, особено в областта на редките заболявания.
(2)
Съгласно член 12, параграф 2 от Директива 2011/24/ЕС всяка мрежа трябва да избере най-малко три цели от списъка, посочен в същия член и параграф, и да докаже, че притежава необходимата компетентност за реалното им осъществяване. Допълнително изискване е мрежите да изпълняват задачите и да притежават характеристиките, посочени в член 12, параграф 4, буква а), подточки i) - vi) от Директива 2011/24/ЕС. С настоящото решение се определя конкретният списък с критерии и условия, които ще гарантират, че мрежите изпълняват посочените задачи. Тези критерии и условия следва да осигурят основата за създаването и оценката на мрежите.
(3)
Като част от необходимите критерии и условия, за да могат мрежите да осъществят приложимите цели, посочени в член 12, параграф 2 от Директива 2011/24/ЕС, с настоящото решение се установява списък с критерии относно управлението и координацията на мрежите, които следва да гарантират тяхната прозрачност и ефикасната им работа. Въпреки че следва да се осигури възможност мрежите да прилагат различни организационни модели, целесъобразно е да се предвиди изискване всяка мрежа да избере един от членовете си за член с координационни функции. Този член следва да определи лице, което да изпълнява задълженията на координатор на мрежата („координатор“). Всяка мрежа следва да се управлява от съвет на мрежата („съвет“), в чийто състав влизат представители на всички членуващи в мрежата организации. Съветът следва да отговаря за изготвянето и приемането на процедурен правилник, планове за работа и доклади за напредъка, както и други документи, свързани с работата на мрежата. Координаторът, който се подпомага от съвета, следва да поддържа и улеснява вътрешната координация в рамките на мрежата, както и с други доставчици на здравно обслужване.
(4)
Осигуряването на високоспециализирано здравно обслужване е един от критериите, на които трябва да отговарят мрежите, и следва да се основава на предоставянето на качествени, достъпни и икономически ефективни здравни услуги. Това изисква опитни и висококвалифицирани мултидисциплинарни екипи за здравно обслужване, най-вероятно наред с наличието на авангардно специализирано медицинско оборудване или инфраструктура, което в общия случай предполага съсредоточаване на ресурси.
(5)
Доставчиците на здравно обслужване, които желаят да кандидатстват за членство в дадена мрежа, следва да докажат, че отговарят на критериите и условията, предвидени в настоящото решение. Тези критерии и условия следва да гарантират, че услугите и здравното обслужване се предоставят в съответствие с възможно най-високите критерии за качество и наличните клинични данни.
(6)
Критериите и условията, на които се изисква да отговаря доставчикът на здравно обслужване, ще се различават в зависимост от болестите или състоянията в сферата на специализация на мрежата, в която желае да участва доставчикът. Поради това изглежда необходимо да се установят две групи критерии и условия - първо, хоризонтални критерии и условия, на които следва да отговарят всички доставчици на здравно обслужване, желаещи да членуват в европейска референтна мрежа, независимо от тяхната област на специализация или от медицинската процедура или лечение, което предоставят; и второ, критерии и условия, които могат да се различават в зависимост от обхвата на конкретната специализация, болестта или състоянието в профила на мрежата, в която желае да членува доставчикът.
(7)
По отношение на първата група от хоризонтални и структурни критерии и условия следните аспекти имат съществено значение, за да се гарантира, че мрежите изпълняват определените цели: засилване на ролята на пациентите и осигуряване на грижи, съобразени преди всичко с нуждите на пациентите; организация, управление и непрекъснатост на дейността; капацитет за научноизследователска дейност и обучение.
(8)
Други хоризонтални и структурни критерии и условия, свързани с обмен на експертен опит, информационни системи и средства за електронно здравеопазване, следва да подпомагат разработването, обмена и разпространението на информация и знания, усъвършенстването на диагностиката и лечението в рамките на мрежите и извън тях, както и тясното сътрудничество с други експертни центрове и мрежи на национално и международно равнище. Наличието на оперативно и семантично съвместими информационни и комуникационни технологични системи би улеснило обмена на информация и данни за здравословното състояние на пациентите, както и създаването и поддържането на общи бази данни и регистри.
(9)
Решаващ фактор за успешната работа на мрежите е възможността да се осигури ефикасен и сигурен обмен на здравни данни и друга информация за пациентите, както и на лични данни за отговарящите за пациента медицински специалисти. По-конкретно обменът на данни следва да се извършва в съответствие с посочените цели, необходимостта и правното основание за обработването на данните, като се осигурят подходящи предпазни мерки за защита на правата на субекта на данните. Лични данни следва да се обработват в съответствие с разпоредбите на Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3).
(10)
С настоящото решение се зачитат основните права и се спазват принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, както се посочва в член 6 от Договора за създаването на Европейския съюз, а именно правото на човешко достойнство, правото на неприкосновеност на личността, правота на защита на личните данни и правото на достъп до здравеопазване. Държавите членки са длъжни да прилагат настоящото решение в съответствие с правата и принципите, гарантирани в хартата.
(11)
По-специално хартата съдържа изискване в областта на биологията и медицината да се зачита доброволното и информирано съгласие на заинтересованото лице. Тъй като клиничните изпитвания вероятно биха били част от дейностите на мрежите, важно е да се припомни, че в Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4) са предвидени обстойни разпоредби за защита на участниците в клинични изпитвания.
(12)
С цел да се гарантира обменът на лични данни в рамките на мрежите, процедурите за получаване на информирано съгласие за обработването на такива данни биха могли да бъдат опростени чрез използването на единен образец за съгласие, съобразен с изискванията на Директива 95/46/ЕО относно съгласието на засегнатото лице.
(13)
Критериите и условията, свързани с наличието на специализирани познания, с клиничната практика, качеството, безопасността на пациентите и оценката следва да спомогнат за разработването и разпространението на най-успешни практики при определянето на стандарти за качество и безопасност. По този начин следва да се гарантира, че се предлага високо равнище на специализирани умения, определят се насоки за добра практика и се прилагат показатели за измерване на резултатите, контрол на качеството и мултидисциплинарен подход в съответствие с изискванията, посочени в член 12, параграф 4 от Директива 2011/24/ЕС.
(14)
Държави членки, които нямат свой член в дадена мрежа, могат да вземат решение да определят доставчици на здравно обслужване като специални звена към мрежата, като за целта приложат прозрачна и ясна процедура. Тези доставчици могат да бъдат посочени като асоциирани национални центрове, предоставящи здравно обслужване, или като национални центрове за съвместна дейност, развиващи знания и разработващи съответния инструментариум с цел да се повиши качеството на здравните грижи. Държавите членки може също така да решат да определят национален координационен център за връзка с всички мрежи. Това може да подпомогне държавите членки да осъществят предвиденото в член 12, параграф 3, буква а) от Директива 2011/24/ЕС, по-специално ако целите на мрежата са сред изброените в член 12, параграф 2, букви е) и з) от същата директива. Координаторът следва да улеснява сътрудничеството с доставчиците на здравно обслужване, които са установили такава връзка с мрежата. Тези доставчици на здравно обслужване подпомагат осъществяването на целите на мрежата, спазват правилата ѝ и споделят резултатите от работата си, свързани с дейностите за сътрудничество в рамките на мрежата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет
С настоящото решение се установяват:
а)
критериите и условията, на които трябва да отговарят мрежите, посочени в член 12 от Директива 2011/24/ЕС, и
б)
критериите и условията, на които трябва да отговарят доставчиците на здравно обслужване, които желаят да членуват в някоя от мрежите, посочени в член 12 от Директива 2011/24/ЕС.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение и в допълнение към определенията, посочени в член 3 от Директива 2011/24/ЕС, се прилагат следните определения:
а)
„член на мрежа“ означава доставчици на здравно обслужване, които отговарят на критериите и условията, установени в член 5 от настоящото решение, и на които е предоставено членство в дадена мрежа;
б)
„високоспециализирано здравно обслужване“ означава здравно обслужване при конкретно заболяване или състояние, чиято диагностика, лечение или управление са с голяма степен на сложност и което изисква големи разходи за лечение и за осигуряване на съответните ресурси;
в)
„сложно заболяване или състояние“ означава конкретна болест или разстройство, съчетаващо редица фактори, симптоми или признаци, което изисква мултидисциплинарен подход и добре планирана организация на услугите с течение на времето, тъй като предполага едно или няколко от следните обстоятелства:
-
множество възможни диагнози или варианти за управление, както и коморбидност,
-
трудна интерпретация на данните от клинични и диагностични изследвания,
-
голям риск от усложнения, морбидност или смърт, произтичащ от самия проблем, от диагностичната процедура или от управлението на болестта;
г)
„мултидисциплинарен екип за здравно обслужване“ означава група от здравни специалисти от няколко области на здравеопазването, които обединяват своите умения и ресурси, като всеки предоставя специфични услуги, и които в сътрудничество помежду си работят по един и същ случай, като съгласуват предоставяното на пациента здравно обслужване;
д)
„информирано съгласие в рамките на европейските референтни мрежи“ означава всяко доброволно, конкретно, информирано и изрично указание за волята на заинтересованото лице, с което посредством изявление или явно и категорично действие то изразява съгласието си за обмен на неговите лични и здравни данни между доставчиците на здравно обслужване и членовете на европейска референтна мрежа съгласно предвиденото в настоящото делегирано решение.
ГЛАВА II
ЕВРОПЕЙСКИ РЕФЕРЕНТНИ МРЕЖИ
Член 3
Критерии и условия, на които трябва да отговарят европейските референтни мрежи
Мрежите отговарят на необходимите критерии и условия, за да могат да осъществят приложимите цели, установени в член 12, параграф 2 от Директива 2011/24/ЕС, съгласно посоченото в приложение I.
Член 4
Членство в европейските референтни мрежи
В състава на всяка мрежа влизат доставчиците на здравно обслужване, определени за нейни членове. Във всяка мрежа един от членовете изпълнява функциите на координатор.
ГЛАВА III
ДОСТАВЧИЦИ НА ЗДРАВНО ОБСЛУЖВАНЕ
Член 5
Критерии и условия, на които трябва да отговарят кандидатите за членство в европейска референтна мрежа
Всички кандидати, желаещи да участват в определена мрежа, трябва да притежават съответните познания и специализиран опит или да предлагат диагностика или лечение на заболяване или състояние, което попада в сферата на специализация на мрежата, както и да отговарят на критериите и условията, посочени в приложение II.
ГЛАВА IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
Член 6
Настоящото решение влиза в сила на десетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 10 март 2014 година.