Input:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 534/2014/EU,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
makrotaloudellisen avun myöntämisestä Tunisian tasavallalle
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin ja Tunisian tasavallan, jäljempänä ’Tunisia’, suhteita kehitetään osana Euroopan naapuruuspolitiikkaa, jäljempänä ’ENP’. Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Tunisian välinen Euro-Välimeri-assosiaatiosopimus (2), jäljempänä ’EU-Tunisia-assosiaatiosopimus’, tuli voimaan 1 päivänä maaliskuuta 1998. Tunisia saattoi EU-Tunisia-assosiaatiosopimuksen mukaisesti loppuun teollisuustuotteiden tullien poistamisen vuonna 2008, jolloin siitä tuli ensimmäinen eteläisen Välimeren maa, joka muodosti vapaakauppa-alueen unionin kanssa. Kahdenvälistä poliittista vuoropuhelua ja taloudellista yhteistyötä on sen jälkeen kehitetty ENP:n toimintaohjelmien yhteydessä, joista viimeisin on parhaillaan neuvoteltavana ja kattaisi vuodet 2013-2017.
(2)
Tunisian talouteen ovat vuoden 2010 lopusta vaikuttaneet voimakkaasti kotimaiset tapahtumat, jotka liittyvät arabikevääksi kutsuttuihin eteläisen Välimeren maiden tapahtumiin, sekä niitä seuranneet alueelliset levottomuudet erityisesti naapurimaassa Libyassa. Nämä tapahtumat ja maailmantalouden heikentyneet olosuhteet, erityisesti Tunisian tärkeimmän kauppa- ja talouskumppanin eli euroalueen taantuma, ovat vaikuttaneet hyvin kielteisesti Tunisian talouteen, johtaneet kasvun hidastumiseen ja aiheuttaneet merkittäviä ulkoisia ja julkisen talouden rahoitusvajeita.
(3)
Presidentti Ben Ali syrjäytettiin 14 päivänä tammikuuta 2011, minkä jälkeen 23 päivänä lokakuuta 2011 järjestettiin Tunisian ensimmäiset vapaat ja demokraattiset vaalit. Siitä lähtien toiminnassa on ollut kansallinen perustuslakia säätävä kokous, ja vaikka poliittiseen siirtymävaiheeseen on liittynyt vaikeuksia, tärkeimmät poliittiset toimijat ovat pyrkineet yhdessä toteuttamaan uudistuksia, joilla tuetaan täysin demokraattisen järjestelmän luomista.
(4)
Tunisian perustuslaillinen kansalliskokouksen hyväksymällä uudella perustuslailla parannetaan jossakin määrin yksilön oikeuksia ja vapauksia sekä sukupuolten tasa-arvoa, mikä edistää Tunisian kehittymistä demokratiaksi ja oikeusvaltioksi.
(5)
Unioni on arabikevään tapahtumien alusta alkaen useaan otteeseen ilmoittanut sitoutuvansa tukemaan Tunisiaa sen taloudellisessa ja poliittisessa uudistusprosessissa. Tämä sitoumus vahvistettiin marraskuussa 2012 unionin ja Tunisian välisen assosiaationeuvoston kokouksen päätelmissä. Unionin poliittinen ja taloudellinen tuki Tunisian uudistusprosessille on johdonmukainen ENP:n osana määritetyn, eteläisen Välimeren alueella harjoitettavan toimintapolitiikan kanssa.
(6)
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 778/2013/EU (3) kanssa annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston yhteisen julistuksen mukaisesti unionin makrotaloudellisen rahoitusavun olisi oltava poikkeuksellinen rahoitusväline, jolla myönnetään sitomatonta ja kohdentamatonta maksutasetukea ja jonka tarkoituksena on palauttaa avunsaajan kestävä ulkoinen rahoitusasema, tukea sellaisen poliittisen ohjelman täytäntöönpanoa, joka sisältää vankkoja sopeuttamis- ja rakenneuudistustoimia maksutaseaseman parantamiseksi erityisesti ohjelmakauden aikana, sekä tehostaa unionin kanssa tehtyjen asiaankuuluvien sopimusten ja ohjelmien täytäntöönpanoa.
(7)
Tunisian viranomaiset ja Kansainvälinen valuuttarahasto, jäljempänä ’IMF’, sopivat huhtikuussa 2013 IMF:n kolmivuotisesta 1 146 miljoonan erityisnosto-oikeuden suuruisesta muusta kuin ennalta varautuvasta valmiusluottojärjestelystä, jäljempänä ’IMF:n ohjelma’, jolla tuetaan Tunisian talouden sopeutus- ja uudistusohjelmaa. IMF:n ohjelman tavoitteet ovat yhdenmukaisia unionin makrotaloudellisen rahoitusavun tarkoituksen eli lyhyen aikavälin maksutasevaikeuksien vähentämisen kanssa ja kyseisen rahoitusavun tavoitteena olevien tehokkaiden sopeuttamistoimien toteuttamisen kanssa.
(8)
Unioni on myöntänyt kaudeksi 2011-2013 osana säännönmukaista yhteistyöohjelmaansa 290 miljoonan euron avustukset, joilla tuetaan Tunisian poliittista ja taloudellista uudistusohjelmaa. Lisäksi Tunisialle on myönnetty kaudelle 2011-2013 yhteensä 155 miljoonaa euroa kumppanuutta, uudistuksia ja osallistavaa kasvua tukevasta SPRING-ohjelmasta.
(9)
Tunisia pyysi elokuussa 2013 unionin makrotaloudellista rahoitusapua heikkenevän taloustilanteen ja heikkenevien talousnäkymien vuoksi.
(10)
Koska Tunisia kuuluu ENP:n piiriin, olisi katsottava, että sille voidaan myöntää unionin makrotaloudellista apua.
(11)
Tunisian maksutaseessa on IMF:n ja muiden monenvälisten laitosten käyttöön asettamien varojen jälkeen edelleen huomattava ulkoinen rahoitusvaje, vaikka Tunisia on toteuttanut perusteellisia talouden vakauttamis- ja uudistusohjelmia, joten sille annettavaa unionin makrotaloudellista rahoitusapua, jäljempänä ’unionin makrotaloudellinen rahoitusapu’, pidetään tämänhetkisissä poikkeuksellisissa olosuhteissa tarkoituksenmukaisena vastauksena Tunisian pyyntöön saada tukea talouden vakauttamiseen yhdessä IMF:n ohjelman kanssa. Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla tuettaisiin Tunisian talouden vakauttamista ja rakenneuudistusohjelmaa täydentämällä IMF:n rahoitusjärjestelyllä käyttöön asetettuja resursseja.
(12)
Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava kestävän ulkoisen rahoitusaseman palauttamista Tunisiaan ja siten tuettava sen taloudellista ja sosiaalista kehitystä.
(13)
Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun määrän määrittäminen perustuu Tunisian jäljelle jäävien ulkoisten rahoitustarpeiden täydelliseen määrälliseen arviointiin, ja siinä otetaan huomioon maan kyky rahoittaa itseään omista varoistaan ja erityisesti sen käytössä olevat kansainväliset valuuttavarannot. Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi täydennettävä IMF:n ja Maailmanpankin ohjelmia ja rahoitusta. Määritettäessä avun määrää huomioon otetaan myös monenvälisiltä avunantajilta odotetut rahoitusosuudet ja tarve varmistaa oikeudenmukainen taakanjako unionin ja muiden avunantajien välillä sekä unionin muiden ulkoisten rahoitusvälineiden aiempi käyttäminen Tunisiassa ja unionin kaikkien toimenpiteiden tuottama lisäarvo.
(14)
Komission olisi varmistettava, että unionin makrotaloudellinen apu on oikeudellisesti ja sisällöltään sopusoinnussa ulkoisen toiminnan eri alojen ja muiden asiaankuuluvien unionin politiikkojen keskeisten periaatteiden, tavoitteiden ja toteutettujen toimenpiteiden kanssa.
(15)
Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava unionin Tunisiaan soveltamaa ulkoista politiikkaa. Komission yksiköiden ja Euroopan ulkosuhdehallinnon olisi työskenneltävä tiiviisti yhdessä koko makrotaloudellisen rahoitusaputoimen ajan unionin ulkopolitiikan yhteensovittamiseksi ja sen johdonmukaisuuden varmistamiseksi.
(16)
Unionin makrotaloudellisella rahoitusavulla olisi tuettava Tunisian sitoutumista arvoihin, jotka ovat yhteisiä unionin kanssa, mukaan lukien demokratia, oikeusvaltion periaate, hyvä hallintotapa, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, kestävä kehitys ja köyhyyden vähentäminen, sekä sen sitoutumista avoimen, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan periaatteisiin.
(17)
Makrotaloudellisen rahoitusavun ennakkoedellytyksenä olisi oltava, että Tunisiassa noudatetaan tehokkaita demokraattisia mekanismeja, kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää ja oikeusvaltion periaatetta, ja taataan ihmisoikeuksien kunnioittaminen. Lisäksi unionin makrotaloudellisen rahoitusavun erityistavoitteina olisi oltava julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuuden, läpinäkyvyyden ja vastuullisuuden lisääminen Tunisiassa ja sellaisten rakenneuudistusten edistäminen, joilla pyritään tukemaan kestävää ja osallistavaa kasvua, työpaikkojen luomista ja julkisen talouden vakauttamista. Komission olisi säännöllisesti seurattava sekä ennakkoedellytysten täyttymistä että näiden tavoitteiden saavuttamista.
(18)
Sen varmistamiseksi, että unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät unionin taloudelliset edut suojataan tehokkaasti, Tunisian olisi toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotka liittyvät petosten, korruption ja muiden mahdollisten rahoitusapuun liittyvien väärinkäytösten estämiseen ja torjumiseen. Lisäksi olisi määrättävä, että komissio huolehtii tarkastuksista ja tilintarkastustuomioistuin tilintarkastuksista.
(19)
Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston valtuuksia.
(20)
Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun edellyttämien määrärahojen määrien olisi oltava yhdenmukaisia monivuotisessa rahoituskehyksessä vahvistettujen talousarviomäärärahojen kanssa.
(21)
Komission olisi hallinnoitava unionin makrotaloudellista rahoitusapua. Sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat seurata tämän päätöksen täytäntöönpanoa, komission olisi annettava niille säännöllisesti tietoja rahoitusavun täytäntöönpanosta ja toimitettava niille asiaan liittyvät asiakirjat.
(22)
Jotta voidaan varmistaa tämän päätöksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (4) mukaisesti.
(23)
Unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun olisi sovellettava talouspoliittisia ehtoja, jotka vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sekä tehokkuussyistä komissio olisi valtuutettava neuvottelemaan tällaisista ehdoista Tunisian viranomaisten kanssa jäsenvaltioiden edustajista muodostuvan komitean valvonnassa asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Mainitun asetuksen mukaisesti neuvoa-antavaa menettelyä olisi sovellettava pääsääntöisesti kaikkiin muihin kuin asetuksessa säädettyihin tapauksiin. Kun otetaan huomioon yli 90 miljoonan euron suuruisen avun mahdollinen huomattava vaikutus, on asianmukaista käyttää tarkastelumenettelyä kyseisen raja-arvon ylittävien toimien osalta. Kun otetaan huomioon unionin Tunisialle myöntämän makrotaloudellisen rahoitusavun määrä, yhteisymmärryspöytäkirjan hyväksymiseen ja avun vähentämiseen, keskeyttämiseen tai peruuttamiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Unioni myöntää Tunisialle makrotaloudellisena rahoitusapuna, jäljempänä ’unionin makrotaloudellinen apu’, enintään 300 miljoonaa euroa tukeakseen maan talouden vakauttamista ja uudistuksia. Rahoitusavulla katetaan IMF:n ohjelmassa määritettyjä Tunisian maksutasetarpeita.
2. Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu myönnetään Tunisialle kokonaisuudessaan lainoina. Komissiolle annetaan valtuudet lainata tarvittavat varat rahoitusmarkkinoilta tai rahoituslaitoksilta ja lainata ne edelleen Tunisialle. Laina-aika saa olla enintään 15 vuotta.
3. Komissio hallinnoi unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksamista tavalla, joka on johdonmukainen IMF:n ja Tunisian välisten sopimusten tai yhteisymmärryspöytäkirjojen sekä ENP:n mukaisesti sovittujen, EU:n ja Tunisian assosiaatiosopimuksessa ja EU:n ja Tunisian välisessä vuosia 2013-2017 koskevassa toimintasuunnitelmassa vahvistettujen talousuudistusten keskeisten periaatteiden ja tavoitteiden kanssa. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti tietoja unionin makrotaloudellisen rahoitusavun kehityksestä, sen maksaminen mukaan luettuna, ja toimittaa näille toimielimille asiaan liittyvät asiakirjat asianmukaisessa ajassa.
4. Unionin rahoitusapu on saatavilla kahden ja puolen vuoden ajan tämän päätöksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisymmärryspöytäkirjan voimaantulon jälkeisestä päivästä alkaen.
5. Jos Tunisian rahoitustarpeet vähenevät olennaisesti unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksukaudella alkuperäisiin ennusteisiin verrattuina, komission on 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti vähennettävä tällaisen avun määrää tai keskeytettävä tai peruutettava se.
2 artikla
Makrotaloudellisen rahoitusavun ennakkoedellytyksenä on oltava, että Tunisiassa noudatetaan tehokkaita demokraattisia mekanismeja, kuten parlamentaarista monipuoluejärjestelmää ja oikeusvaltion periaatetta, ja taataan ihmisoikeuksien kunnioittaminen.
Komissio valvoo tämän ennakkoedellytyksen täyttymistä unionin makrotaloudellisen rahoitusavun elinkaaren ajan.
Tätä artiklaa sovelletaan neuvoston päätöksen 2010/427/EU (5) mukaisesti.
3 artikla
1. Komissio sopii 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen Tunisian viranomaisten kanssa unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liitettävistä selkeästi määritellyistä talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevista ehdoista, joissa keskitytään rakenneuudistuksiin ja vakaaseen julkiseen talouteen. Nämä ehdot vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa, jäljempänä ’yhteisymmärryspöytäkirja’, johon sisältyy mainittujen ehtojen täyttämisen aikataulu. Yhteisymmärryspöytäkirjassa esitettyjen talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevien ehtojen on oltava yhdenmukaisia 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen sopimusten tai yhteisymmärryspöytäkirjojen kanssa, mukaan lukien Tunisian IMF:n tuella toteuttamat makrotalouden sopeutusohjelmat ja rakenneuudistusohjelmat.
2. Näillä ehdoilla pyritään erityisesti parantamaan Tunisian julkisten varainhoitojärjestelmien tehokkuutta, läpinäkyvyyttä ja vastuullisuutta muun muassa unionin makrotaloudellisen rahoitusavun käytön osalta. Toimenpiteitä suunniteltaessa on otettava asianmukaisesti huomioon myös edistyminen markkinoiden vastavuoroisessa avaamisessa, sääntöihin perustuvan ja oikeudenmukaisen kaupan kehittyminen ja muut unionin ulkopolitiikan painopisteet. Komissio seuraa säännöllisesti, miten näiden tavoitteiden saavuttamisessa edistytään.
3. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun yksityiskohtaiset rahoitusehdot vahvistetaan komission ja Tunisian viranomaisten välisessä lainasopimuksessa.
4. Komissio tarkistaa säännöllisin väliajoin, että 4 artiklan 3 kohdan ehdot täyttyvät edelleen, mukaan lukien se, onko Tunisian talouspolitiikka unionin makrotaloudellisen rahoitusavun tavoitteiden mukaista. Tätä varten komissio sovittaa toimintansa tiiviisti yhteen IMF:n ja Maailmanpankin ja tarvittaessa Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa.
4 artikla
1. Komissio asettaa unionin makrotaloudellisen rahoitusavun saataville kolmessa lainaerässä edellyttäen, että 3 kohdan edellytykset täyttyvät. Kunkin erän suuruus vahvistetaan yhteisymmärryspöytäkirjassa.
2. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun määrät rahoitetaan tarvittaessa neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 480/2009 (6) mukaisesti.
3. Komissio tekee päätöksen erien maksamisesta sen perusteella, täyttyvätkö kaikki seuraavat edellytykset:
a)
2 artiklassa säädetty ennakkoedellytys;
b)
jatkuvasti tyydyttävä edistyminen sellaisen toimenpideohjelman täytäntöönpanossa, joka sisältää määrätietoisia sopeuttamis- ja rakenneuudistustoimia, joita muu kuin ennalta varautuva IMF:n luottojärjestely tukee;
c)
yhteisymmärryspöytäkirjassa sovittujen talouspolitiikkaa ja rahoitusta koskevien ehtojen noudattaminen määräajassa.
Toinen erä voidaan maksaa aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua ensimmäisen erän maksamisesta. Kolmas erä voidaan maksaa aikaisintaan kolmen kuukauden kuluttua toisen erän maksamisesta.
4. Jos 3 kohdassa säädetyt edellytykset eivät täyty, komission on tilapäisesti keskeytettävä tai peruutettava unionin makrotaloudellisen rahoitusavun maksaminen. Tällöin sen on ilmoitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle keskeyttämisen tai peruuttamisen syyt.
5. Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu maksetaan Tunisian keskuspankille. Ellei yhteisymmärryspöytäkirjassa toisin sovita ja edellyttäen, että siinä vahvistetaan jäljellä oleva julkisen talouden rahoitustarve, unionin varat voidaan siirtää Tunisian valtiovarainministeriölle, joka on lopullinen avunsaaja.
5 artikla
1. Unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun liittyvät lainanotto- ja lainanantotoimet toteutetaan euromääräisinä ja käyttäen samaa arvopäivää, eikä niistä saa aiheutua unionille tilannetta, jossa anto- ja ottolainauksen maturiteetit poikkeavat toisistaan, eikä sitä saa asettaa alttiiksi valuuttakurssi- tai korkoriskeille tai muille kaupallisille riskeille.
2. Olosuhteiden salliessa ja Tunisian pyynnöstä komissio voi toteuttaa tarvittavat toimet sen varmistamiseksi, että lainaehtoihin sisältyy aikaistettua takaisinmaksua koskeva lauseke ja että vastaava lauseke sisältyy myös lainanottotoimien ehtoihin.
3. Jos olosuhteet sallivat lainan korkokannan parantamisen ja jos Tunisia sitä pyytää, komissio voi päättää jälleenrahoittaa kaikki alkuperäiset lainansa tai osan niistä tai se voi järjestellä rahoitusehdot uudelleen. Jälleenrahoitus- tai uudelleenjärjestelytoimet on toteutettava 1 ja 4 kohdan mukaisesti, eivätkä ne saa pidentää kyseisen lainan erääntymisaikaa tai kasvattaa jälleenrahoituksen tai uudelleenjärjestelyn ajankohtana jäljellä olevan pääoman määrää.
4. Tunisian on maksettava kaikki kulut, joita unionille aiheutuu tämän päätöksen mukaisista lainanotto- ja lainanantotoimista.
5. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen toimien etenemisestä.
6 artikla
1. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanossa noudatetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (7) ja komission delegoitua asetusta (EU) N:o 1268/2012 (8).
2. Unionin makrotaloudellinen rahoitusapu pannaan täytäntöön suoran hallinnoinnin avulla.
3. Tunisian viranomaisten kanssa tehtävät yhteisymmärryspöytäkirja ja lainasopimus sisältävät määräykset, joilla
a)
varmistetaan, että Tunisia tarkistaa säännöllisesti, että unionin yleisestä talousarviosta myönnettyä rahoitusta on käytetty oikein, toteuttaa tarkoituksenmukaiset toimenpiteet väärinkäytösten ja petosten estämiseksi ja tarpeen mukaan ryhtyy oikeudellisiin toimenpiteisiin periäkseen takaisin mahdolliset tämän päätöksen nojalla myönnetyt varat, jotka on käytetty väärin;
b)
varmistetaan unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja määrätään erityisesti erityistoimenpiteistä unionin makrotaloudelliseen rahoitusapuun kohdistuvien petosten, korruption ja muiden väärinkäytösten estämiseksi ja torjumiseksi neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (9), neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (10) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (11) mukaisesti;
c)
annetaan komissiolle, Euroopan petostentorjuntavirasto mukaan lukien, tai sen edustajille nimenomainen lupa suorittaa tarkastuksia, paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset mukaan lukien;
d)
annetaan komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle nimenomainen lupa tehdä tarkastuksia unionin makrotaloudellisen rahoitusavun saatavuusaikana ja sen jälkeen, mukaan lukien asiakirjatarkastukset ja paikan päällä tehtävät tarkastukset, kuten toiminnan arvioinnit; ja
e)
varmistetaan, että unionilla on oikeus siihen, että laina maksetaan sille takaisin aikaistetusti, jos on osoitettu, että Tunisia on unionin makrotaloudellisen rahoitusavun hallinnoinnissa sekaantunut petokseen tai korruptioon tai mihin tahansa muuhun unionin taloudellisia etuja vahingoittavaan laittomaan toimintaan.
4. Unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanon aikana komission on toiminnan arviointien avulla seurattava, että rahoitusavun kannalta merkitykselliset Tunisian rahoitusjärjestelyt, hallintomenettelyt sekä sisäiset ja ulkoiset valvontamekanismit ovat moitteettomia.
7 artikla
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
8 artikla
1. Komissio antaa vuosittain viimeistään 30 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta edeltävänä vuonna, täytäntöönpanoa koskeva arviointi mukaan luettuna. Kertomuksessa on
a)
tarkasteltava unionin makrotaloudellisen rahoitusavun täytäntöönpanossa tapahtunutta edistystä;
b)
arvioitava Tunisian taloudellista tilannetta ja näkymiä sekä edistymistä 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden toteuttamisessa;
c)
osoitettava yhteys yhteisymmärryspöytäkirjassa vahvistettujen talouspoliittisten ehtojen, Tunisiassa meneillään olevan talous- ja finanssipoliittisen kehityksen sekä unionin makrotaloudellisen rahoitusavun erien maksamista koskevien komission päätösten välillä.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään kahden vuoden kuluttua 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun saatavuusajan päättymisestä jälkiarviointikertomuksen, jossa arvioidaan päätökseen saadun unionin makrotaloudellisen rahoitusavun tuloksia ja tehokkuutta ja sitä, missä määrin se on myötävaikuttanut avun tavoitteiden saavuttamiseen.
9 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.


Input:
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 26 de noviembre de 2012
relativa a la aplicación del Reglamento de Ejecución (UE) no 492/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a la puesta en relación y la compensación de las ofertas y demandas de empleo y el restablecimiento de EURES
[notificada con el número C(2012) 8548]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2012/733/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (UE) no 492/2011 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 abril de 2011, relativo a la libre circulación de los trabajadores dentro de la Unión (1), y, en particular, su artículo 38,
Considerando lo siguiente:
(1)
Se han logrado importantes avances desde la puesta en marcha de la red EURES establecida mediante la Decisión 93/569/CEE de la Comisión, de 22 de octubre de 1993, relativa a la aplicación del Reglamento (CEE) no 1612/68 del Consejo, relativo a la libre circulación de los trabajadores dentro de la Comunidad, en particular en lo que respecta a una red creada bajo la denominación EURES (European employment services) (2), con el objetivo de aplicar el Reglamento (CEE) no 1612/68 del Consejo (3). Mediante la Decisión 2003/8/CE de la Comisión (4), la red se reformó y restableció a fin de consolidarla y reforzarla.
(2)
El Consejo Europeo de 17 de junio de 2010 aprobó la Estrategia Europa 2020 para un crecimiento inteligente, sostenible e integrador, al tiempo que solicitaba la plena movilización de los instrumentos y las políticas de la UE a fin de contribuir a la consecución de los objetivos comunes, e invitó a los Estados miembros a intensificar su acción coordinada.
(3)
El Consejo Europeo de 28 y 29 de junio de 2012 adoptó un «Pacto por el crecimiento y el empleo» y, sobre la base de la Comunicación de la Comisión al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social Europeo y al Comité de las Regiones «Hacia una recuperación generadora de empleo», de 18 de abril de 2012, afirmó que el portal EURES debía convertirse en un verdadero instrumento europeo de colocación y contratación.
(4)
EURES debería favorecer un mejor funcionamiento de los mercados de trabajo y satisfacer las necesidades económicas, facilitando la movilidad geográfica transnacional y transfronteriza de los trabajadores y garantizando al mismo tiempo que esta se ejerce en condiciones equitativas y respetando las normas laborables aplicables. Debería introducir una mayor transparencia en los mercados de trabajo, asegurando el intercambio y tratamiento de las ofertas y demandas de empleo (es decir, la «puesta en relación» o «compensación» en el sentido del Reglamento) y apoyando actividades en los ámbitos de la contratación, el asesoramiento y la orientación a nivel nacional y transfronterizo, contribuyendo así a los objetivos de la Estrategia Europa 2020.
(5)
A la luz de la experiencia adquirida desde la puesta en marcha inicial de la red en 1993, y su reforma en 2003, y teniendo en cuenta la necesidad de reforzarla y ampliarla para apoyar plenamente los objetivos de la Estrategia Europa 2020, es preciso revisar su composición actual, la atribución de responsabilidades y los procedimientos de toma de decisiones, así como el catálogo de servicios prestados.
(6)
A tal fin, conviene dotar a EURES de una gestión más orientada a los objetivos y los resultados en términos de adecuación, colocación y contratación. En este contexto, por «colocación» se entiende la prestación de servicios efectuada por un intermediario entre la oferta y la demanda en el mercado de trabajo con el objetivo de una contratación, entendiéndose que la finalidad de esta última es cubrir una vacante.
(7)
La supresión de los monopolios, junto con otros avances, ha conducido a la aparición de una amplia variedad de proveedores de servicios de empleo en el mercado de trabajo. Para alcanzar su pleno potencial, EURES debe abrirse a la participación de estos operadores, comprometidos con el pleno respeto de las normas laborales y las obligaciones legales aplicables, así como con otras normas de calidad EURES.
(8)
Es preciso definir con claridad los servicios de EURES a fin de garantizar que se cumplen de manera eficaz y eficiente las obligaciones impuestas por el Reglamento a los Estados miembros, a saber, la compensación de las ofertas y las demandas de empleo, así como el intercambio y la difusión de la información sobre el mercado de trabajo. Esto requeriría la participación de diversos actores, entre otros, los interlocutores sociales, en su caso.
(9)
En el «Pacto por el crecimiento y el empleo», el Consejo Europeo solicitó que se estudiara la posible ampliación de EURES a los aprendizajes y las prácticas profesionales. Con el fin de garantizar las sinergias y que EURES contribuya plenamente a la consecución de los objetivos de la Estrategia Europa 2020, en particular el de aumentar la tasa de empleo al 75 % en 2020, respetando el ámbito de aplicación del Reglamento, EURES debería poder incluir los aprendizajes y las prácticas profesionales, en la medida en que las personas afectadas se consideren trabajadores en el sentido del Reglamento y tengan 18 años o más y la divulgación de esa información se considere viable, de conformidad con las normas establecidas en la materia.
(10)
Para que EURES preste sus servicios de la manera más eficaz posible, conviene integrarla en la oferta general de servicios de las organizaciones participantes, que pueden recibir financiación del Fondo Social Europeo para las actividades nacionales y transfronterizas.
(11)
A fin de contribuir efectivamente a un mejor funcionamiento de los mercados de trabajo para el desarrollo de un mercado de trabajo europeo, EURES también debe desempeñar un papel más destacado en resolver la acumulación de ofertas de trabajo y ayudar a grupos específicos de trabajadores y empleadores mediante la ampliación de sus servicios para apoyar actividades de movilidad específicas a escala de la UE, especialmente para fomentar el intercambio de trabajadores jóvenes.
(12)
Además, deben tenerse plenamente en cuenta las oportunidades que ofrecen los nuevos instrumentos de las tecnologías de la información y la comunicación para mejorar y racionalizar los servicios prestados.
(13)
Todo tratamiento de datos personales realizado en el marco de la presente Decisión debe ser conforme con la legislación nacional y de la UE en materia de protección de datos personales.
(14)
En aras de la claridad, es conveniente volver a establecer la red EURES a la vez que se define con mayor precisión su composición, constitución y funciones.
(15)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité consultivo para la libre circulación de trabajadores.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
La red EURES
Con el fin de cumplir las obligaciones establecidas en el capítulo II del Reglamento (UE) no 492/2011, la Comisión, junto con los Estados miembros, establecerán y utilizarán una red europea de servicios de empleo, denominada EURES.
Artículo 2
Objetivos
En beneficio de los demandantes de empleo, los trabajadores y los empleadores, EURES promoverá, en su caso, en cooperación con otros servicios o redes:
a)
el desarrollo de un mercado de trabajo europeo abierto y accesible a todos, respetando estrictamente las normas laborales y los requisitos legales aplicables;
b)
la compensación y la colocación a escala transnacional, interregional y transfronteriza, mediante el intercambio de ofertas y demandas de empleo, y la participación en las actividades de movilidad específicas en el ámbito de la UE;
c)
la transparencia y el intercambio de información sobre los mercados de trabajo europeos, en particular sobre las condiciones de vida y de trabajo y las oportunidades para la adquisición de competencias;
d)
el desarrollo de medidas para promover y facilitar la movilidad de los jóvenes trabajadores;
e)
el intercambio de información sobre las prácticas profesionales y de aprendizaje, en el sentido del Reglamento (UE) no 492/2011 y, en su caso, la colocación de los trabajadores en prácticas y los aprendices;
f)
la elaboración de metodologías y de indicadores con este fin.
Artículo 3
Composición
La red EURES estará integrada por:
a)
la Oficina Europea de Coordinación para coordinar la puesta en relación y la compensación de las ofertas y demandas de empleo, de conformidad con lo dispuesto en los artículos 18, 19 y 20 del Reglamento (UE) no 492/2011;
b)
los miembros de EURES, que serán servicios especializados designados por los Estados miembros de conformidad con el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (UE) no 492/2011, («Oficinas Nacionales de Coordinación»), de conformidad con lo dispuesto en el artículo 5;
c)
los socios de EURES, de conformidad con el artículo 15, apartado 1, del Reglamento (UE) no 492/2011, que serán designados por los respectivos miembros de la red EURES y podrán incluir proveedores de servicios públicos o privados que operen en el ámbito de la colocación y del empleo, así como organizaciones sindicales y patronales. Para ser elegibles, los socios de EURES se comprometerán a cumplir las funciones y responsabilidades establecidas en el artículo 7;
d)
los socios de EURES asociados, que, de conformidad con el artículo 6, presten servicios limitados bajo la supervisión y responsabilidad de un socio de EURES o de la Oficina Europea de Coordinación.
Artículo 4
Funciones y responsabilidades de la Oficina Europea de Coordinación
1. La Comisión será responsable de la gestión de la Oficina Europea de Coordinación.
2. La Oficina Europea de Coordinación velará por el cumplimiento de las disposiciones del capítulo II del Reglamento (UE) no 492/2011 y asistirá a la red en la realización de sus actividades.
3. En particular, efectuará las siguientes tareas:
a)
la formulación de un planteamiento general coherente y la prestación de apoyo horizontal a la red EURES y sus usuarios, por ejemplo:
1)
la operación y el desarrollo de un portal europeo de la movilidad profesional («el portal EURES»), y los correspondientes servicios de TI, incluidos los sistemas y procedimientos para el intercambio de ofertas de empleo, las solicitudes de empleo en forma de cartas de candidatura, los CV, los pasaportes de competencias y similares, y otras informaciones, en cooperación con otros servicios o redes europeas pertinentes;
2)
las actividades de información y comunicación sobre EURES;
3)
la formación del personal que participa en la red EURES;
4)
la simplificación del trabajo en red, el intercambio de buenas prácticas y el aprendizaje mutuo entre los miembros y socios de EURES;
5)
la participación de EURES en las actividades de movilidad a nivel de la UE;
b)
el análisis de la movilidad geográfica y profesional con vistas a la consecución de un equilibrio entre la oferta y la demanda, y el desarrollo de un planteamiento general de la movilidad de conformidad con la Estrategia Europea de Empleo;
c)
la supervisión y evaluación general de las actividades de EURES, la definición de rendimiento, colocación y otros indicadores de resultados, así como la comprobación de que dichas actividades se llevan a cabo con arreglo al Reglamento (UE) no 492/2011 y la presente Decisión.
4. La Oficina Europea de Coordinación adoptará sus programas de trabajo y los objetivos de la red EURES en cooperación con el Grupo de Coordinación y previa consulta al Consejo de Administración de la red.
Artículo 5
Funciones y responsabilidades de las Oficinas Nacionales de Coordinación
1. Con arreglo a lo dispuesto en el artículo 11, apartado 2, del Reglamento (UE) no 492/2011, cada Estado miembro designará un servicio especializado encargado de organizar los trabajos de la red EURES a nivel nacional.
2. La Oficina Nacional de Coordinación velará por que se cumplan las obligaciones de los Estados miembros establecidas en el Reglamento (UE) no 492/2011, en particular las relativas al intercambio de información, según lo previsto en los artículos 12, 13 y 14, mediante:
a)
la creación y el mantenimiento de las infraestructuras y sistemas técnicos y funcionales necesarios para que los socios de EURES y los socios asociados de EURES puedan participar en el sistema de intercambio;
b)
el suministro, por la propia oficina o por los socios de EURES bajo su responsabilidad, de la información requerida.
3. En estrecha colaboración con la Oficina Europea de Coordinación y las otras Oficinas Nacionales de Coordinación, la Oficina Nacional de Coordinación se encargará, en particular, de:
a)
la designación de uno o varios socios de EURES, basándose en el sistema de selección y acreditación previsto en el artículo 10, apartado 2, letra b), inciso vii), y la supervisión de sus actividades;
b)
la planificación y la elaboración de informes periódicos sobre las actividades y los resultados de las redes nacionales de EURES para su presentación a la Oficina Europea de Coordinación;
c)
la coordinación de la participación de EURES en las actividades de movilidad específicas en el ámbito de la UE.
4. Al nombrar a los socios de EURES, la Oficina Nacional de Coordinación procurará lograr la mejor distribución geográfica y la mayor cobertura del mercado de trabajo posibles, así como ofrecer un servicio óptimo a los demandantes de empleo, los trabajadores y los empleadores, garantizando una participación adecuada de los servicios de empleo y los agentes del mercado de trabajo.
5. Sobre la base de objetivos operativos comúnmente acordados, la Oficina Nacional de Coordinación establecerá programas de trabajo para su red nacional, que presentará a la Oficina Europea de Coordinación. El programa de trabajo deberá especificar, en particular:
a)
las principales actividades que efectuará la Oficina Nacional de Coordinación y los socios de EURES y los socios asociados de EURES bajo su responsabilidad en el marco de la red, incluidas las actividades transnacionales, transfronterizas y sectoriales previstas en el artículo 15 del Reglamento (UE) no 492/2011;
b)
los recursos humanos y financieros asignados para la puesta en práctica del capítulo II del Reglamento (UE) no 492/2011;
c)
las medidas de seguimiento y evaluación de las actividades previstas.
Los programas de trabajo incluirán, asimismo, una evaluación de las actividades realizadas y de los resultados obtenidos durante el período anterior.
Se consultará a los interlocutores sociales y otras partes interesadas pertinentes de EURES sobre el programa de trabajo, en el nivel adecuado.
6. La Oficina Nacional de Coordinación de EURES podrá decidir facilitar directamente los servicios de empleo a los demandantes de empleo y a los empleadores y, a tal efecto, estará sujeta a las normas que se aplican a los socios de EURES que prestan los mismos servicios. En tal caso, la Oficina Nacional de Coordinación solicitará la acreditación como socio de EURES a la Oficina Europea de Coordinación.
7. Cada Estado miembro velará por que su Oficina Nacional de Coordinación disponga del personal y los recursos necesarios para llevar a cabo sus tareas.
8. La Oficina Nacional de Coordinación estará presidida por el coordinador nacional de EURES, con arreglo a lo dispuesto en el artículo 10, apartado 2, letra b), inciso iii).
Artículo 6
Funciones y responsabilidades de los socios de EURES
1. Una organización que desee ser socia de EURES lo solicitará a su Oficina Nacional de Coordinación, que podrá designarla de conformidad con lo dispuesto en el artículo 3, letra b), siempre que se comprometa, bajo la supervisión de la Oficina Nacional de Coordinación, a cooperar a escala regional, nacional y europea en la red EURES y a prestar, como mínimo, todos los servicios universales a que se refiere el artículo 7.
2. Un socio de EURES deberá, solo o en cooperación con otros socios de EURES, designar uno o varios puntos de contacto, como oficinas de colocación y servicios de contratación, centros de atención al público, herramientas de autoservicio y similares, a través de los cuales los demandantes de empleo, los trabajadores y los empleadores puedan tener acceso a sus servicios.
3. Un socio de EURES deberá indicar claramente qué servicios del catálogo EURES ofrece. El nivel y el contenido de los servicios puede variar de un punto de contacto a otro, siempre que el conjunto de servicios de un socio de EURES incluya todos los servicios universales requeridos.
4. Todos los socios de EURES se comprometen a participar plenamente en el intercambio de ofertas y demandas de empleo presentadas por los demandantes de empleo interesados en trabajar en otro Estado miembro, de conformidad con el artículo 13, letras a) y b), del Reglamento (UE) no 492/2011 y el artículo 4, letra a), inciso i), de la presente Decisión. Velarán por que todo el personal que participa en la prestación de servicios EURES tenga pleno acceso a las tecnologías de la información y otras herramientas de comunicación puestas a disposición de la red.
5. Un socio de EURES que no ofrezca un determinado servicio complementario incluido en el catálogo EURES se asegurará de que las solicitudes para obtener dicho servicio se remiten a otros socios de EURES que lo ofrezcan.
6. Un socio de EURES podrá confiar a otra organización la prestación de servicios que aporten un valor añadido a sus propios servicios. A este respecto, dicha organización deberá considerarse un socio de EURES asociado bajo la total responsabilidad del socio de EURES con el que está asociada.
7. Con el fin de desempeñar su función, un socio de EURES podrá establecer asociaciones con uno o varios socios de EURES en otros Estados miembros.
8. Un socio de EURES o un socio asociado de EURES podrá ser requerido para contribuir a la infraestructura y los sistemas técnicos y funcionales mencionados en el artículo 5, apartado 2, letra a).
9. A fin de mantener su acreditación, un socio de EURES deberá seguir cumpliendo sus obligaciones, prestar los servicios acordados y someterse a controles periódicos, con arreglo al sistema de selección y acreditación previsto en el artículo 10, apartado 2, letra b), inciso vii).
Artículo 7
Los servicios EURES
1. La gama completa de servicios EURES incluirá la contratación, la adecuación entre las ofertas y las demandas y la colocación, y abarcará todas las fases de la contratación desde la preparación previa a la contratación hasta la asistencia posterior a la colocación, así como la información y el asesoramiento conexos.
2. Estos servicios deberán describirse detalladamente en el catálogo de servicio EURES que forman parte de la Carta de EURES, tal como se establece en el artículo 10, e incluirán los servicios universales prestados por todos los socios de EURES, así como servicios complementarios.
3. Los servicios universales se especifican en el capítulo II del Reglamento (UE) no 492/2011, en particular en su artículo 12, apartado 3, y su artículo 13. Los servicios complementarios no son obligatorios en el sentido del capítulo II del Reglamento (UE) no 492/2011, pero satisfacen importantes necesidades del mercado laboral.
4. Todos los servicios se prestarán gratuitamente a los demandantes de empleo y a los trabajadores. Cuando un socio de EURES cobre por los servicios prestados a otros usuarios, no deberá existir ninguna diferencia entre el importe cobrado por los servicios de EURES y el que se aplica a otros servicios similares prestados por dicho socio de EURES. Cualquier financiación de la Unión Europea destinada a apoyar la prestación de servicios EURES se tendrá en cuenta a la hora de fijar el importe cobrado, a fin de evitar cualquier posible financiación por duplicado.
Artículo 8
Consejo de Administración de EURES
1. El Consejo de Administración de EURES asistirá a la Comisión, a su Oficina de Europea de Coordinación y a las Oficinas Nacionales de Coordinación en la promoción y la supervisión del desarrollo de EURES.
2. El Consejo de Administración estará integrado por un representante de cada Estado miembro.
3. En caso necesario, cuando las actividades de EURES en un Estado miembro estén financiadas por un instrumento financiero de la UE, como el Fondo Social Europeo, podrá asociarse a la autoridad nacional que proporcione dicha financiación.
4. Los representantes de las organizaciones europeas de interlocutores sociales serán invitados a participar en las reuniones del Consejo de Administración en calidad de observadores.
5. El Consejo de Administración establecerá sus métodos de trabajo y su reglamento interno. Por norma general, será convocado por el Presidente dos veces al año. Emitirá sus dictámenes por mayoría simple.
6. El Consejo de Administración estará presidido por un representante de la Oficina Europea de Coordinación, que se encargará de las tareas de secretaría.
7. La Comisión consultará al Consejo de Administración de EURES sobre cuestiones relativas a la planificación estratégica, el desarrollo, la aplicación, el seguimiento y la evaluación de las actividades y los servicios contemplados en la presente Decisión, entre los que se incluyen:
a)
la Carta de EURES, de conformidad con el artículo 10;
b)
las estrategias, los objetivos operativos y los programas de trabajo de la red EURES;
c)
los informes de la Comisión requeridos por el artículo 17 del Reglamento (UE) no 492/2011.
Artículo 9
Grupo de coordinación de EURES
1. La Oficina Europea de Coordinación establecerá un grupo de coordinación que la asista en el desarrollo, la aplicación y el seguimiento de las actividades de la red, compuesto por los coordinadores nacionales de EURES, cada uno de los cuales representará a un miembro de la red. La Oficina Europea de Coordinación podrá invitar a las reuniones del grupo de coordinación a los representantes de los interlocutores sociales europeos y, cuando sea pertinente, a los representantes de otros socios de EURES, así como a expertos.
2. El grupo de coordinación participará activamente en la preparación de los programas de trabajo y la coordinación de ejecución.
3. El grupo de coordinación podrá crear grupos de trabajo permanentes o ad hoc, en particular para la planificación y ejecución de las actividades horizontales de apoyo.
4. La Oficina Europea de Coordinación organizará el trabajo del grupo de coordinación.
Artículo 10
Carta de EURES
1. La Comisión adoptará la Carta de EURES de conformidad con los procedimientos establecidos en el artículo 12, apartado 2, el artículo 13, apartado 2, el artículo 19, apartado 1, y el artículo 20, del Reglamento (UE) no 492/2011, previa consulta al Consejo de Administración de EURES establecido conforme al artículo 8 de la presente Decisión.
2. La Carta de EURES, que se basa en el principio de que todas las ofertas y las demandas de empleo publicadas por los miembros de EURES deben ser accesibles en toda la Unión, establecerá, en particular, lo siguiente:
a)
el catálogo de servicios EURES, en el que se describan los servicios universales y complementarios que deben prestar los miembros y socios de EURES, entre los que se incluyen los servicios de puesta en relación de las ofertas y las demandas de empleo, como la orientación y el asesoramiento personalizados al usuario, ya sean demandantes de empleo, trabajadores o empleadores;
b)
el desarrollo de una cooperación transfronteriza y transnacional innovadora entre servicios de empleo, tales como las agencias de colocación comunes, a fin de mejorar el funcionamiento de los mercados de trabajo, su integración y la movilidad; la cooperación podrá incluir a los servicios sociales, los interlocutores sociales y otras instituciones afectadas;
c)
la promoción del seguimiento y la evaluación coordinados de los excedentes y déficits de competencias.
d)
los objetivos operativos del sistema EURES, las normas de calidad aplicables, así como las obligaciones de los miembros y socios de EURES, a saber:
i)
la interoperabilidad de las bases de datos pertinentes sobre ofertas y demandas de empleo con el mecanismo de intercambio de ofertas de EURES y los niveles de servicio que deben aplicarse;
ii)
el tipo de información (por ejemplo, sobre el mercado de trabajo, las condiciones de vida y de trabajo, las ofertas y demandas de empleo, las prácticas profesionales y de aprendizaje, las medidas para promover la movilidad de los jóvenes, la adquisición de capacidades y los obstáculos a la movilidad) que debe proporcionar a sus clientes y al resto de la red, en cooperación con otros servicios o redes europeas pertinentes;
iii)
la descripción de las tareas y los criterios para la designación de los coordinadores nacionales, los consejeros de EURES y demás personal clave a nivel nacional;
iv)
la formación y las cualificaciones exigidas al personal de EURES, así como las condiciones y los procedimientos para la organización de visitas y misiones de los responsables y el personal especializado;
v)
la elaboración, presentación a la Oficina Europea de Coordinación y ejecución de los programas de trabajo;
vi)
las condiciones de utilización del logotipo EURES por los miembros y los socios de EURES;
vii)
el sistema de selección y acreditación de los socios de EURES;
viii)
los principios que rigen la supervisión y la evaluación de las actividades de EURES;
e)
los procedimientos para crear un sistema uniforme y modelos comunes para el intercambio de información sobre el mercado de trabajo y la movilidad dentro de la red EURES, tal como se prevé en los artículos 12, 13 y 14 del Reglamento (CEE) no 492/2011, incluida la información sobre puestos de trabajo y oportunidades de aprendizaje en la Unión Europea que debe incluirse en el portal EURES.
Artículo 11
Promoción de EURES
1. Los miembros y socios de EURES deberán promover activamente la red.
2. Deberán poner en marcha una estrategia de comunicación global destinada a garantizar la coherencia y la cohesión de la red respecto de sus usuarios y participar en actividades comunes de información y promoción.
3. El acrónimo «EURES» solamente podrá utilizarse para las actividades efectuadas en el marco de EURES. Se ilustrará mediante un logotipo fijo, definido por un diseño gráfico adoptado por la Oficina Europea de Coordinación.
4. El logotipo, registrado como marca comunitaria en la Oficina de Armonización del Mercado Interior (OAMI), deberá ser utilizado por los miembros y los socios de EURES en todas sus actividades relacionadas con EURES para garantizar una identidad visual común.
Artículo 12
Cooperación con otros servicios y redes
Los miembros y los socios de EURES deberán colaborar activamente con otras redes y servicios de información y asesoramiento a escala europea, nacional y regional para lograr sinergias y evitar solapamientos.
Artículo 13
Derogación
Queda derogada la Decisión 2003/8/CE. No obstante, continuará aplicándose a las operaciones para las que se haya presentado una solicitud antes de la entrada en vigor de la presente Decisión.
Artículo 14
Fecha de aplicación
La presente Decisión será aplicable a partir del 1 de enero de 2014.
Artículo 15
Destinatarios
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 26 de noviembre de 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG 815/2013/EU RENDELETE
(2013. augusztus 27.)
a 2006. január 1-jén vagy azt követően a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének jegyzéke értelmében légi közlekedési tevékenységet végző légijármű-üzemeltetők listájáról és az egyes légijármű-üzemeltetőkhöz igazgatási célból rendelt tagállamok megállapításáról szóló 748/2009/EK rendeletnek Horvátország európai uniós csatlakozása tekintetében való módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 18a. cikke (3) bekezdésének b) pontjára,
mivel:
(1)
A 2008/101/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) a 2003/87/EK irányelv módosításával felvette a légi közlekedést az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységeinek Európai Unión belüli kereskedelmi rendszerébe.
(2)
A 748/2009/EK bizottsági rendelet (3) létrehozta a 2006. január 1-jén vagy azt követően a 2003/87/EK irányelv I. melléklete értelmében légi közlekedési tevékenységet végző légijármű-üzemeltetők listáját.
(3)
A lista célja, hogy a légijármű-üzemeltetőkre háruló adminisztratív terhek csökkentése érdekében tájékoztatást nyújtson arról, hogy az adott légijármű-üzemeltetővel kapcsolatos igazgatási feladatokat mely tagállam látja el.
(4)
Az, hogy egy adott légijármű-üzemeltető az EU kibocsátáskereskedelmi rendszerének hatálya alá tartozik-e vagy sem, attól függ, hogy végez-e a 2003/87/EK irányelv I. melléklete értelmében légi közlekedési tevékenységet, nem pedig attól, hogy szerepel-e a légijármű-üzemeltetőknek az irányelv 18a. cikkének (3) bekezdése alapján a Bizottság által elfogadott listáján.
(5)
Horvátországnak az Európai Unióhoz való 2013. július 1-jei csatlakozásából és a 2003/87/EK irányelv 18a. cikkének (1) bekezdésében a légijármű-üzemeltetőkhöz igazgatási célból rendelt tagállam megállapítására vonatkozóan előírt feltételekből következik, hogy egyes légijármű-üzemeltetők esetében Horvátországnak kell ellátnia az igazgatási feladatokat.
(6)
A 748/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 748/2009/EK rendelet mellékletének helyébe e rendelet melléklete lép.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 27-én.


Input:
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1231/2014
z dne 17. novembra 2014
o določitvi standardnih uvoznih vrednosti za določitev uvozne cene za nekatere vrste sadja in zelenjave
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (1),
ob upoštevanju Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 z dne 7. junija 2011 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 za sektorja sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (2) ter zlasti člena 136(1) Izvedbene uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Izvedbena uredba (EU) št. 543/2011 na podlagi izida večstranskih trgovinskih pogajanj urugvajskega kroga določa merila, po katerih Komisija določi standardne vrednosti za uvoz iz tretjih držav za proizvode in obdobja iz dela A Priloge XVI k tej uredbi.
(2)
Standardna uvozna vrednost se izračuna vsak delovni dan v skladu s členom 136(1) Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 ob upoštevanju spremenljivih dnevnih podatkov. Zato bi morala ta uredba začeti veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Standardne uvozne vrednosti iz člena 136 Izvedbene uredbe (EU) št. 543/2011 so določene v Prilogi k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 17. novembra 2014


Input:
DECIZIA COMISIEI
din 7 octombrie 2013
de autorizare a Germaniei să mențină valorile-limită pentru antimoniu, arsen, bariu, plumb și mercur după intrarea în vigoare a normelor privind valorile-limită pentru substanțele chimice, în conformitate cu articolul 55 a doua teză din Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind siguranța jucăriilor, conform Ordonanței președintelui Tribunalului din 15 mai 2013 (T-198/12 R)
[notificată cu numărul C(2013) 6387]
(Numai textul în limba germană este autentic)
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2013/492/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 266,
având în vedere Ordonanța președintelui Tribunalului din 15 mai 2013 în cauza T-198/12 R,
întrucât:
(1)
Directiva 2009/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului (1) prevede norme privind siguranța jucăriilor și libera circulație a acestora în Uniune. În conformitate cu articolul 54 din directiva respectivă, până la 20 ianuarie 2011, statele membre trebuie să adopte dispoziții naționale conforme cu Directiva 2009/48/CE și trebuie să le pună în aplicare începând cu 20 iulie 2011. În conformitate cu a doua teză de la articolul 55 din directiva menționată, partea III din anexa II la Directiva 2009/48/CE privind proprietățile chimice se aplică începând cu 20 iulie 2013. Partea III din anexa respectivă include limitele de migrare pentru 19 elemente.
(2)
La data de 20 ianuarie 2011, Germania a solicitat Comisiei, în conformitate cu articolul 114 alineatul (4) din TFUE, permisiunea de a menține dispozițiile actuale prevăzute de legislația germană pentru următoarele elemente: plumb, arsen, mercur, bariu și antimoniu, precum și pentru nitrozamine și substanțele nitrozabile degajate de materialele pentru jucării, după data intrării în vigoare a părții III din anexa II la Directiva 2009/48/CE.
(3)
Prin Decizia 2012/160/UE (2), Comisia a acceptat solicitarea guvernului german și a aprobat menținerea dispozițiilor naționale pentru nitrozamine și substanțele nitrozabile. În ceea ce privește valorile-limită pentru arsen, antimoniu și mercur - care corespund valorilor-limită stabilite de Directiva 88/378/CEE a Consiliului (3) - Comisia nu a aprobat menținerea dispozițiile naționale germane. În ceea ce privește valorile-limită pentru plumb și bariu - care, de asemenea, corespund valorilor care fuseseră stabilite prin Directiva 88/378/CEE - în mod provizoriu, Comisia a aprobat menținerea dispozițiile naționale germane, până la intrarea în vigoare în Uniune a unor noi valori-limită pentru plumb și bariu sau până la 21 iulie 2013, ținându-se seama de evenimentul care survine primul dintre acestea două.
(4)
La 14 mai 2012, guvernul german a introdus în fața Tribunalului o acțiune în anulare împotriva deciziei Comisiei din 1 martie 2012. În plus, la 13 februarie 2013, guvernul german a solicitat aplicarea procedurii măsurilor provizorii, cerând aprobarea provizorie a dispozițiilor naționale de menținere a valorilor-limită pentru antimoniu, arsen, bariu, plumb și mercur, până la pronunțarea hotărârii pe fond a Tribunalului.
(5)
Prin Ordonanța din 15 mai 2013 în cauza T-198/12 R, președintele Tribunalului a aprobat aplicarea măsurii provizorii solicitate de către guvernul german. Președintele a considerat că, în conformitate cu articolul 114 alineatele (4) și (6) din TFUE, doar Comisia are competența de a autoriza cereri prezentate de către statele membre (4) privind menținerea valorilor-limită. În consecință, Comisia a fost invitată să autorizeze menținerea, până la pronunțarea hotărârii Tribunalului în litigiul principal, a dispozițiilor naționale notificate de Republica Federală Germania privind valorile-limită pentru antimoniu, arsen, bariu, plumb și mercur în jucării.
(6)
La 26 iulie 2013, Comisia a formulat recurs împotriva Ordonanței președintelui Tribunalului [C-426/13P(R)]. În conformitate cu articolul 60 din Statutul Curții de Justiție a Uniunii Europene, un recurs nu are efect suspensiv.
(7)
Prin prezenta, Comisia respectă Ordonanța din 15 mai 2013 în cauza T-198/12 R, conform solicitării, și autorizează menținerea dispozițiilor notificate de Republica Federală Germania privind valorile-limită pentru antimoniu, arsen, bariu, plumb și mercur. Cu toate acestea, Comisia continuă acțiunea în justiție împotriva măsurilor notificate de Republica Federală Germania, în fața Tribunalului cu litigiul principal (T-198/12) și în fața Curții de Justiție cu recursul împotriva Ordonanței din 15 mai 2013 [C-426/13 P(R)],
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
În conformitate cu Ordonanța Tribunalului din 15 mai 2013 în cauza T-198/12 R, Comisia autorizează menținerea după data de 20 iulie 2013 a dispozițiilor naționale notificate de Republica Federală Germania privind valorile-limită pentru antimoniu, arsen, bariu, plumb și mercur.
Articolul 2
Prezenta decizie are un caracter provizoriu.
Aceasta este valabilă numai până la pronunțarea hotărârii Tribunalului în cauza T-198/12 sau până la pronunțarea hotărârii Curții de Justiție în recursul Comisiei împotriva Ordonanței președintelui Tribunalului din 15 mai 2013 în cauza T-198/12 R [cauza C-426/13 P(R)], luându-se în calcul evenimentul care survine primul dintre cele două.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează Republicii Federale Germania.
Adoptată la Bruxelles, 7 octombrie 2013.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 584/2013 DER KOMMISSION
vom 18. Juni 2013
zur Genehmigung einer geringfügigen Änderung der Spezifikation einer im Register der geschützten Ursprungsbezeichnungen und der geschützten geografischen Angaben eingetragenen Bezeichnung (Melton Mowbray Pork Pie (g.g.A.))
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. November 2012 über Qualitätsregelungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel (1), insbesondere auf Artikel 53 Absatz 2 Unterabsatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 21. November 2012 trat am 3. Januar 2013 in Kraft. Mit ihr wurde die Verordnung (EG) Nr. 510/2006 des Rates vom 20. März 2006 zum Schutz von geografischen Angaben und Ursprungsbezeichnungen für Agrarerzeugnisse und Lebensmittel (2) aufgehoben und ersetzt.
(2)
Gemäß Artikel 9 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 510/2006 hat die Kommission den Antrag des Vereinigten Königreichs auf Genehmigung von Änderungen der Spezifikation der geschützten geografischen Angabe „Melton Mowbray Pork Pie“ geprüft, die mit der Verordnung (EG) Nr. 566/2009 der Kommission (3) eingetragen worden ist.
(3)
Der Antrag betrifft eine Änderung der Spezifikation, durch die der Zweck von Verdickungsmitteln und anderen bei der Herstellung von „Melton Mowbray Pork Pie“ verwendeten Zutaten präzisiert wird.
(4)
Die Kommission hat die Änderungen geprüft und hält sie für gerechtfertigt. Da es sich um eine geringfügige Änderung handelt, kann die Kommission sie genehmigen, ohne auf das Verfahren nach den Artikeln 50, 51 und 52 der Verordnung (EU) Nr. 1151/2012 zurückzugreifen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Spezifikation der geschützten geografischen Angabe „Melton Mowbray Pork Pie“ wird gemäß Anhang I dieser Verordnung geändert.
Artikel 2
Anhang II dieser Verordnung enthält das Einzige Dokument mit den wichtigsten Angaben der Spezifikation.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 18. Juni 2013


Input:
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 678/2013,
annettu 9 päivänä heinäkuuta 2013,
asetuksen (EY) N:o 974/98 muuttamisesta Latvian toteuttaman euron käyttöönoton vuoksi
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 140 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euron käyttöönotosta 3 päivänä toukokuuta 1998 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 974/98 (1) säädetään niiden jäsenvaltioiden valuuttojen korvaamisesta eurolla, jotka täyttivät euron käyttöönottoon vaadittavat edellytykset yhteisön siirtyessä talous- ja rahaliiton kolmanteen vaiheeseen.
(2)
Vuoden 2003 liittymisasiakirjan 4 artiklan mukaan Latvia on jäsenvaltio, johon sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 139 artiklan 1 kohdassa määriteltyä poikkeusta.
(3)
Euron käyttöönotosta Latviassa 1 päivänä tammikuuta 20149 päivänä heinäkuuta 2013 annetun neuvoston päätöksen 2013/387/EU (2) mukaan Latvia täyttää euron käyttöönottamiseksi vaadittavat edellytykset ja Latviaa koskeva poikkeus kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen.
(4)
Euron käyttöönotto Latviassa edellyttää, että asetuksessa (EY) N:o 974/98 vahvistetut euron käyttöönottoa koskevat voimassa olevat säännökset ulotetaan koskemaan Latviaa.
(5)
Latvian kansallisen siirtymäsuunnitelman mukaan eurosetelit ja -kolikot saavat kyseisessä jäsenvaltiossa laillisen maksuvälineen aseman päivänä, jona euro otetaan käyttöön. Näin ollen euron ja käteisrahan käyttöönottopäivä olisi oltava 1 päivä tammikuuta 2014. Asteittaista käytöstäpoistokautta ei olisi sovellettava.
(6)
Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 974/98 liite olisi muutettava tämän mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 974/98 liite lisäämällä sen sisältämään taulukkoon Kyprosta ja Luxemburgia koskevien kohtien väliin rivi seuraavasti:
”Latvia
1 päivänä tammikuuta 2014
1 päivänä tammikuuta 2014
Ei sovella”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2013.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 184/2014,
annettu 25 päivänä helmikuuta 2014,
jäsenvaltioiden ja komission väliseen sähköiseen tiedonvaihtojärjestelmään sovellettavien ehtojen ja edellytysten vahvistamisesta Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 nojalla sekä Euroopan aluekehitysrahastosta tuettavien Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten tukitoimien luokkia koskevan nimikkeistön hyväksymisestä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen tukemista Euroopan aluekehitysrahastosta koskevista erityissäännöksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1299/2013 nojalla
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (1) ja erityisesti sen 74 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen tukemista Euroopan aluekehitysrahastosta koskevista erityissäännöksistä 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1299/2013 (2) ja erityisesti sen 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämän asetuksen säännökset ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa, koska ne kaikki koskevat Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien valmistelun edellyttämiä näkökohtia. Jotta varmistettaisiin, että nämä säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat yhdenmukaisia, ja jotta kaikkien unionin kansalaisten olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys ja jotta heillä olisi yhtäläinen mahdollisuus tutustua niihin, on suotavaa sisällyttää Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten tukitoimien luokkia koskevat säännökset tähän täytäntöönpanosäädökseen, sillä niiden tapauksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 1 kohdalla perustetun Euroopan rakenne- ja investointirahastojen yhteensovittamisesta vastaavan komitean kuulemisen osalta samaa menettelyä tämän täytäntöönpanosäädöksen kattamien muiden säännösten yhteydessä, kun taas Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten tukitoimien luokkiin sovelletaan eri menettelyä.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 74 artiklan 4 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden ja komission välinen virallinen tiedonvaihto olisi kokonaisuudessaan hoidettava käyttämällä sähköistä tiedonvaihtojärjestelmää. Sen vuoksi on tarpeen määrittää ehdot ja edellytykset, jotka kyseisen sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän olisi täytettävä.
(3)
Jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä olisi käsiteltävä erillään niistä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 122 artiklan 3 kohdan nojalla tuensaajien ja asianomaisten viranomaisten välistä tiedonvaihtoa varten ja joiden osalta hyväksytään eri täytäntöönpanosäädös. Jotta toimenpideohjelmien täytäntöönpanosta saataisiin laadukkaampia tietoja ja jotta järjestelmästä tehtäisiin hyödyllisempi ja yksinkertaisempi, on tarpeen määrittää vaihdettavien tietojen muotoa ja sisältöä koskevat perusvaatimukset.
(4)
On tarpeen määrittää järjestelmän toimintaa koskevat periaatteet sekä sovellettavat säännöt siltä osin kuin on kyse asiakirjojen tallentamisesta ja päivittämisestä vastaavan osapuolen määrittelystä.
(5)
Jotta voitaisiin keventää jäsenvaltioille ja komissiolle aiheutuvaa hallinnollista taakkaa ja toisaalta taata sähköisen tiedonvaihdon tehokkuus ja vaikuttavuus, on tarpeen vahvistaa järjestelmän tekniset ominaisuudet.
(6)
Jäsenvaltioilla ja komissiolla olisi myös oltava mahdollisuus koodata ja siirtää tiedot kahdella eri tavalla, jotka olisi määriteltävä. Lisäksi on välttämätöntä vahvistaa säännöt sellaisia tilanteita varten, joissa ylivoimainen este estää sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän käytön, jotta varmistettaisiin, että sekä jäsenvaltiot että komissio voivat jatkaa tiedonvaihtoa vaihtoehtoisin keinoin.
(7)
Jäsenvaltioiden ja komission olisi varmistettava, että sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän kautta tapahtuva tietojen siirto suoritetaan suojatusti ottaen huomioon tietojen käytettävyys, eheys, autenttisuus, luottamuksellisuus ja kiistämättömyys. Sen vuoksi olisi määritettävä turvallisuutta koskevat säännöt.
(8)
Tässä asetuksessa olisi kunnioitettava perusoikeuksia ja noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti oikeutta henkilötietojen suojaan. Tätä asetusta olisi näin ollen sovellettava kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti. Jäsenvaltioiden suorittaman henkilötietojen käsittelyn osalta sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (3). Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (4) sovelletaan, kun kyseessä ovat unionin toimielinten ja elinten suorittama henkilötietojen käsittely ja näiden tietojen vapaa liikkuvuus.
(9)
Asetuksen (EU) N:o 1299/2013 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan nojalla on tarpeen määrittää Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisia ohjelmia varten yhteiset tukitoimien luokat, jotta jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle yhdenmukaisia tietoja Euroopan aluekehitysrahaston, jäljempänä ’EAKR’, suunnitelmanmukaisesta käytöstä sekä tietoja EAKR:n kumulatiivisesta jaosta ja menoista luokittain sekä toimien lukumäärästä ohjelman koko soveltamiskauden ajan. Tämän ansiosta komissio pystyy tiedottamaan muille unionin toimielimille sekä unionin kansalaisille asiamukaisesti EAKR:n käytöstä.
(10)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaiset, sillä kyseisen asetuksen 150 artiklan 1 kohdalla perustettu Euroopan rakenne- ja investointirahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea on antanut lausunnon,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 täytäntöönpanoa koskevat säännökset ERI-rahastojen osalta
SÄHKÖINEN TIEDONVAIHTOJÄRJESTELMÄ
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 74 artiklan 4 kohdan mukainen valtuutus)
1 artikla
Sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän perustaminen
Komissio perustaa sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän, jota käytetään kaikessa virallisessa tiedonvaihdossa jäsenvaltioiden ja komission välillä.
2 artikla
Sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän sisältö
1. Sähköinen tiedonvaihtojärjestelmä, jäljempänä ’SFC2014-järjestelmä’, sisältää ainakin ne tiedot, jotka on määritetty asetuksen (EU) N:o 1303/2013, asetuksen (EU) N:o 1299/2013, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (5) sekä meri- ja kalastuspolitiikalle ohjelmakautena 2014-2020 annettavan rahoitustuen edellytykset vahvistavan tulevan unionin säädöksen, jäljempänä ’Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskeva asetus’, mukaisesti vahvistetuissa malleissa, formaateissa ja lomakkeissa.
2. SFC2014-järjestelmään upotetuissa sähköisissä lomakkeissa annettuja tietoja, jäljempänä ’rakenteellinen data’, ei saa korvata rakenteettomalla datalla, mukaan lukien hyperlinkkien käyttö tai muu rakenteeton data, kuten liiteasiakirjat tai -kuvat. Jos jäsenvaltio toimittaa samat tiedot sekä rakenteellisena datana että rakenteettomana datana, epäjohdonmukaisuuksien ilmetessä käytetään rakenteellista dataa.
3 artikla
SFC2014-järjestelmän toiminta
1. Komissio, jäsenvaltioiden Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) 59 artiklan 3 kohdan, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1305/2013 65 artiklan 2 kohdan nojalla nimeämät viranomaiset sekä elimet, joille kyseisten viranomaisten tehtäviä on siirretty, tallentavat SFC2014-järjestelmään ne tiedot, joiden toimittamisesta ne ovat vastuussa, sekä kyseisiin tietoihin mahdollisesti tehtävät päivitykset.
2. Kaikki komissiolle lähetettävät tiedot on tarkastettava ja toimitettava siten, että tarkastuksen ja toimituksen hoitaa eri henkilö kuin se, joka tallensi tiedot kyseistä tietolähetystä varten. SFC2014-järjestelmän tai SFC2014-järjestelmään automaattisesti liittyvien jäsenvaltion hallinto- ja valvontatietojärjestelmien on tuettava tätä tehtävien eriyttämistä.
3. Jäsenvaltioiden on nimitettävä kansallisella tai alueellisella tasolla tai sekä kansallisella että alueellisella tasolla yksi tai useampi SFC2014-järjestelmän käyttöoikeuksien hallinnoinnista vastaava henkilö, jolle kuuluvat seuraavat tehtävät:
(a)
käyttöoikeutta hakevien käyttäjien tunnistaminen sekä sen varmistaminen, että asianomaiset käyttäjät ovat kyseisen organisaation palveluksessa;
(b)
tiedottaminen käyttäjille heille kuuluvista järjestelmän turvallisuuden ylläpitoa koskevista velvoitteista;
(c)
sen tarkastaminen, ovatko käyttäjät oikeutettuja vaadittuun käyttöoikeustasoon ottaen huomioon heidän tehtävänsä ja heidän hierarkkinen asemansa;
(d)
käyttöoikeuksien lakkauttamisen pyytäminen, kun kyseiset käyttöoikeudet eivät ole enää tarpeen tai aiheellisia;
(e)
ripeä ilmoittaminen sellaisista epäilyttävistä tapauksista, jotka voivat vaarantaa järjestelmän turvallisuuden;
(f)
käyttäjien tunnistetietojen jatkuvan oikeellisuuden varmistaminen ilmoittamalla mahdollisista muutoksista;
(g)
tarvittavista tietosuojaa ja liikesalaisuuksia koskevista varotoimista huolehtiminen unionin ja kansallisten sääntöjen mukaisesti;
(h)
kaikkien sellaisten muutosten ilmoittaminen komissiolle, jotka vaikuttavat jäsenvaltioiden viranomaisten tai SFC2014-järjestelmän käyttäjien kykyyn hoitaa 1 kohdassa tarkoitetut tehtävät tai heidän henkilökohtaiseen kykyynsä hoitaa a-g alakohdassa tarkoitetut tehtävät.
4. Tiedonvaihdossa ja tapahtumissa on käytettävä sähköistä allekirjoitusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 1999/93/EY (7) tarkoitetulla tavalla. Jäsenvaltiot ja komissio hyväksyvät SFC2014-järjestelmässä käytetyn sähköisen allekirjoituksen oikeudellisen vaikutuksen ja hyväksyttävyyden todisteeksi oikeudellisissa menettelyissä.
SFC2014-järjestelmän kautta toimitettavien tietojen käsittelyssä kunnioitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/58/EY (8), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/136/EY (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1995/46/EY (10) ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti yksilöiden yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa sekä oikeushenkilöiden kaupallisten tietojen luottamuksellisuutta.
4 artikla
SFC2014-järjestelmän ominaisuudet
Jotta taattaisiin sähköisen tiedonvaihdon tehokkuus ja vaikuttavuus, SFC2014-järjestelmällä on oltava seuraavat ominaisuudet:
(a)
vuorovaikutteiset lomakkeet tai lomakkeet, jotka järjestelmä esitäyttää järjestelmään jo aiemmin tallennettujen tietojen perusteella;
(b)
automaattiset laskentatoiminnot, kun ne vähentävät käyttäjien koodaustyötä;
(c)
automaattiset upotetut tarkistustoiminnot, joilla tarkistetaan, ovatko toimitetut tiedot keskenään johdonmukaisia ja vastaavatko tiedot sovellettavia sääntöjä;
(d)
järjestelmän luomat SFC2014-järjestelmän käyttäjille tarkoitetut varoitukset siitä, että tiettyjä toimintoja on mahdollista tai mahdotonta suorittaa;
(e)
järjestelmään syötettyjen tietojen käsittelyn tilan sähköinen seuranta;
(f)
historiatietojen saatavuus kaikista toimenpideohjelman osalta tallennetuista tiedoista.
5 artikla
Tietojen toimittaminen SFC2014-järjestelmän kautta
1. Jäsenvaltioiden ja komission täytyy voida päästä SFC2014-järjestelmään joko suoraan interaktiivisen käyttöliittymän (verkkosovelluksen) kautta tai sellaisen ennalta määritettyjä protokollia (www-sovelluspalveluja) käyttävän teknisen käyttöliittymän kautta, joka mahdollistaa tietojen automaattisen synkronoinnin ja siirtämisen jäsenvaltioiden tietojärjestelmien ja SFC2014-järjestelmän välillä.
2. Sen päivän, jona jäsenvaltio toimittaa tiedot sähköisesti komissiolle tai päin vastoin, katsotaan olevan kyseisen asiakirjan toimituspäivä.
3. Jos ylivoimainen este, SFC2014-järjestelmän toimintahäiriö tai yhteyden puuttuminen SFC2014-järjestelmään kestää yli yhden työpäivän tietojen toimittamiselle asetettua lakisääteistä määräaikaa edeltävällä viimeisellä viikolla tai joulukuun 23 ja 31 päivän välisenä aikana tai viisi päivää muina ajankohtina, jäsenvaltion ja komission välinen tiedonvaihto voidaan suorittaa paperimuodossa käyttämällä tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja malleja, formaatteja ja lomakkeita.
Kun sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän häiriö päättyy, yhteys kyseiseen järjestelmään palautuu tai ylivoimainen este poistuu, kyseisen osapuolen on tallennettava viipymättä myös SFC2014-järjestelmään ne tiedot, jotka on jo lähetetty paperimuodossa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kyseisen asiakirjan toimituspäiväksi katsotaan postileiman päivä.
6 artikla
SFC2014-järjestelmän kautta toimitettujen tietojen turvallisuus
1. Komissio vahvistaa SFC2014-järjestelmälle tietotekniikkaa koskevan turvasäännöstön, jäljempänä ’SFC-tietoturvasäännöstö’, jota sovelletaan SFC2014-järjestelmää käyttävään henkilöstöön noudattaen asiaan liittyviä unionin sääntöjä, erityisesti komission päätöstä C(2006) 3602 (11) ja sen täytäntöönpanosääntöjä. Komissio nimeää yhden tai useamman henkilön, joka vastaa SFC2014-järjestelmän tietoturvasäännöstön määrittelystä, ylläpidosta sekä sen moitteettoman soveltamisen varmistamisesta.
2. SFC2014-järjestelmän käyttöoikeuden saaneiden jäsenvaltioiden sekä muiden Euroopan unionin toimielinten kuin komission on noudatettava SFC2014-portaalissa julkaistuja tietoturvaehtoja ja -edellytyksiä sekä tietojen toimittamisen varmistavia toimenpiteitä, joita komissio toteuttaa SFC2014-järjestelmässä ja varsinkin tämän asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun teknisen käyttöliittymän käytön osalta.
3. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat hyväksytyt turvallisuustoimenpiteet, joiden tarkoituksena on suojata tietoja, jotka ne ovat tallentaneet ja toimittaneet SFC2014-järjestelmän kautta, ja varmistavat kyseisten toimenpiteiden vaikuttavuuden.
4. Jäsenvaltioiden on otettava käyttöön kansalliset, alueelliset tai paikalliset tietoturvasäännöstöt, jotka koskevat pääsyä ja tietojen automaattista syöttämistä SFC2014-järjestelmään ja joilla varmistetaan tietoturvan vähimmäisvaatimukset. Kyseisissä kansallisissa, alueellisissa tai paikallisissa tietoturvasäännöstöissä voidaan viitata muihin turvallisuutta koskeviin asiakirjoihin. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kyseisiä tietoturvasäännöstöjä sovelletaan kaikkiin SFC2014-järjestelmää käyttäviin viranomaisiin.
5. Kyseisten kansallisten, alueellisten tai paikallisten tietoturvasäännöstöjen on sisällettävä:
(a)
tietoteknistä turvallisuutta koskevat näkökohdat työssä, jonka yksi tai useampi tämän asetuksen 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu käyttöoikeuksien hallinnoinnista vastaava henkilö suorittaa sovelluksen suorassa käytössä;
(b)
turvallisuustoimenpiteet, jotka mahdollistavat SFC2014-järjestelmän turvallisuutta koskevien vaatimusten mukaisuuden SFC2014-järjestelmään 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun teknisen käyttöliittymän kautta liitetyissä kansallisissa, alueellisissa tai paikallisissa tietojärjestelmissä.
Ensimmäisen alakohdan b alakohtaa sovellettaessa on otettava tapauksen mukaan huomioon seuraavat näkökohdat:
(a)
fyysinen turvallisuus,
(b)
tietovälineiden ja käyttöoikeuksien valvonta,
(c)
tietojen säilyttämisen valvonta,
(d)
käyttöoikeuksien ja salasanojen valvonta,
(e)
seuranta,
(f)
liitäntä SFC2014-järjestelmään,
(g)
tietoliikenneinfrastruktuuri,
(h)
henkilöstöhallinto ennen työsuhdetta, työsuhteen aikana ja sen jälkeen,
(i)
häiriönhallinta.
6. Kyseisten kansallisten, alueellisten tai paikallisten tietoturvasäännöstöjen on perustuttava riskinarviointiin, ja niissä kuvattujen toimenpiteiden on oltava oikeassa suhteessa todettuihin riskeihin.
7. Kansallisia, alueellisia tai paikallisia tietoturvasäännöstöjä koskevat asiakirjat on asetettava pyynnöstä komission saataville.
8. Jäsenvaltioiden on nimettävä kansallisella tai alueellisella tasolla yksi tai useampi henkilö, joka vastaa kansallisten, alueellisten tai paikallisten tietoturvasäännöstöjen ylläpidosta ja niiden soveltamisen varmistamisesta. Kyseinen henkilö tai kyseiset henkilöt toimivat tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen komission nimeämien henkilöiden yhteystahoina.
9. Sekä SFC-tietoturvasäännöstöä että asianomaisia kansallisia, alueellisia ja paikallisia tietoturvasäännöstöjä on päivitettävä, kun tapahtuu teknologisia muutoksia tai kun todetaan uusia uhkia tai muita asiaan liittyviä kehityssuuntauksia. Niitä on joka tapauksessa tarkasteltava uudelleen vuosittain, jotta voidaan olla varmoja, että ne ovat edelleen asianmukaisia.
II LUKU
Asetuksen (EU) N:o 1299/2013 täytäntöönpanoa koskevat säännökset
TUKITOIMIEN LUOKKIA KOSKEVA NIMIKKEISTÖ
(Asetuksen (EU) N:o 1299/2013 8 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukainen valtuutus)
7 artikla
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen tukitoimien luokat
Asetuksen (EU) N:o 1299/2013 8 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tukitoimien luokkien nimikkeistö vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖS
8 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä helmikuuta 2014.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 762/2013
of 7 August 2013
amending Implementing Regulation (EU) No 540/2011 as regards the extension of the approval periods of the active substances chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mancozeb, maneb, MCPA, MCPB and metiram
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 concerning the placing of plant protection products on the market and repealing Council Directives 79/117/EEC and 91/414/EEC (1), and in particular the first paragraph of Article 17 thereof,
Whereas:
(1)
Part A of the Annex to Commission Implementing Regulation (EU) No 540/2011 of 25 May 2011 implementing Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council as regards the list of approved active substances (2) sets out the active substances deemed to have been approved under Regulation (EC) No 1107/2009.
(2)
The approvals of the active substances chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl, mancozeb, maneb, MCPA, MCPB and metiram will expire between 30 April 2016 and 30 June 2016. Applications have been submitted for the renewal of the approval of these active substances. As the requirements laid down in Commission Implementing Regulation (EU) No 844/2012 of 18 September 2012 setting out the provisions necessary for the implementation of the renewal procedure for active substances, as provided for in Regulation (EC) No 1107/2009 of the European Parliament and of the Council concerning the placing of plant protection products on the market (3) apply to those active substances, it is necessary to allow applicants sufficient time to complete the renewal procedure in accordance with that Regulation. Consequently, the approvals of those active substances are likely to expire before a decision has been taken on their renewal. It is therefore necessary to extend their approval periods.
(3)
Implementing Regulation (EU) No 540/2011 should therefore be amended accordingly.
(4)
In view of the aim of the first paragraph of Article 17 of Regulation (EC) No 1107/2009, as regards cases where no supplementary dossier in accordance with Implementing Regulation (EU) No 844/2012 is submitted no later than 30 months before the respective expiry date laid down in the Annex to this Regulation, the Commission will set the expiry date at the same date as before this Regulation or at the earliest date thereafter.
(5)
In view of the aim of the first paragraph of Article 17 of Regulation (EC) No 1107/2009, as regards cases where the Commission will adopt a Regulation providing that the approval of an active substance referred to in the Annex to this Regulation is not renewed because the approval criteria are not satisfied, the Commission will set the expiry date at the same date as before this Regulation or at the date of the entry into force of the Regulation providing that the approval of the active substance is not renewed, whichever date is later.
(6)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Part A of the Annex to Implementing Regulation (EU) No 540/2011 is amended in accordance with the Annex to this Regulation.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 7 August 2013.