Input:
UREDBA (EU) 2015/534 EVROPSKE CENTRALNE BANKE
z dne 17. marca 2015
o poročanju nadzorniških finančnih informacij (ECB/2015/13)
SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) ter zlasti člena 4(1), člena 4(3), člena 6(2), člena 6(5)(d) in člena 10 Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (2) ter zlasti člena 21(1), člena 140 in člena 141(1) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Za kreditne institucije veljajo zahteve za redno poročanje, kakor so določene v Uredbi (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) (imenovana tudi: CRR) ter Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 680/2014 (4). Informacije, ki se poročajo, zbira ECB v skladu s Sklepom ECB/2014/29 (5). Ta uredba dopolnjuje Sklep ECB/2014/29 s podrobnejšo določitvijo zahtev v zvezi s poročanjem nadzorniških finančnih informacij.
(2)
Izvedbena uredba (EU) št. 680/2014 določa enotne zahteve za vse institucije, za katere velja Uredba (EU) št. 575/2013, v zvezi z nadzorniškim poročanjem pristojnim organom za področja, ki so določena v členu 1 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014. Eno od teh področij so finančne informacije na konsolidirani podlagi. V skladu s členom 99(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 je poročanje nadzorniških finančnih informacij na konsolidirani podlagi obvezno za kreditne institucije, ki svoje konsolidirane računovodske izkaze pripravljajo skladno z mednarodnimi računovodskimi standardi, sprejetimi v skladu s postopkom iz člena 6(2) Uredbe (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (6). Predložitev nadzorniških finančnih informacij, ki so obvezne v skladu z Izvedbeno uredbo (EU) št. 680/2014 in se nanašajo na pomembne in manj pomembne nadzorovane subjekte, s strani pristojnih nacionalnih organov ECB trenutno poteka v skladu s Sklepom ECB/2014/29 in bi se morala nespremenjeno nadaljevati, saj tega vsebina te uredbe ne zajema.
(3)
Uporaba diskrecijske pravice iz člena 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, da se od kreditnih institucij za nadzorniško poročanje zahteva uporaba mednarodnih računovodskih standardov, kakor se uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, ni del vsebine te uredbe. Ob upoštevanju člena 150 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) ostanejo pretekle odločitve pristojnih nacionalnih organov o uporabi ali neuporabi te diskrecijske pravice v veljavi nespremenjene.
(4)
V skladu s členom 99(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 je za to, da kreditne institucije, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo mednarodne računovodske standarde, kakor se uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, poročajo nadzorniške finančne informacije na konsolidirani podlagi, potrebna odločitev pristojnega organa o razširitvi tega poročanja. ECB bi morala sprejeti tudi odločitev o razširitvi zahteve po predložitvi nadzorniških finančnih informacij na pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo Uredbo (ES) št. 1606/2002.
(5)
V skladu s členom 99(6) Uredbe (EU) št. 575/2013 je za to, da kreditne institucije, ki uporabljajo nacionalne računovodske okvire, ki temeljijo na Direktivi Sveta 86/635/EGS (7), poročajo nadzorniške finančne informacije na konsolidirani podlagi, potrebna predhodna odločitev pristojnega organa o razširitvi tega poročanja. ECB bi morala sprejeti tudi odločitev o razširitvi zahteve po predložitvi nadzorniških finančnih informacij na pomembne nadzorovane skupine, ki uporabljajo nacionalne računovodske okvire, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS. Opravljeno je bilo posvetovanje z Evropskim bančnim organom v skladu s členom 99(6) Uredbe (ES) št. 575/2013.
(6)
Izvedbena uredba (EU) št. 680/2014 določa enotne zahteve za nadzorniško poročanje v zvezi s področji, ki so del njenega področja uporabe. V skladu s členom 99(5) in (6) Uredbe (EU) št. 575/2013 ureja Izvedbena uredba (EU) št. 680/2014 samo nadzorniške finančne informacije na konsolidirani podlagi. Poročanje nadzorniških finančnih informacij na posamični podlagi je zunaj njenega področja uporabe; zato lahko pristojni organi predpišejo zahteve za poročanje nadzorniških finančnih informacij na posamični podlagi. Ob upoštevanju potrebe po zagotovitvi primerljivih finančnih informacij za pomembne in manj pomembne nadzorovane subjekte bi morala ta uredba določiti nadzorniške finančne informacije, ki jih morajo pomembni in manj pomembni nadzorovani subjekti poročati pristojnim nacionalnim organom na posamični podlagi. Pristojni nacionalni organi bi morali te informacije nato predložiti ECB v skladu s členom 140(3) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
(7)
V skladu s členom 40 Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (8) lahko pristojni organi držav članic gostiteljic zahtevajo, da jim vse kreditne institucije, ki imajo podružnice na njihovem ozemlju, redno poročajo o svojih dejavnostih v teh državah članicah gostiteljicah. V skladu s členom 2(20) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) so podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, nadzorovani subjekti. Ob upoštevanju potrebe po zagotovitvi primerljivih finančnih informacij za pomembne nadzorovane subjekte bi morala ta uredba določiti informacije, ki jih morajo podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, poročati pristojnim nacionalnim organom. Pristojni nacionalni organi bi morali te informacije nato predložiti ECB v skladu s členom 140(3) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
(8)
Člen 6(4) Uredbe (EU) št. 1024/2013 določa, da ima ECB nadzorniška pooblastila v zvezi s kreditnimi institucijami, finančnimi holdingi ali mešanimi finančnimi holdingi ali podružnicami s sedežem v sodelujočih državah članicah, ki so jih ustanovile kreditne institucije s sedežem v nesodelujočih državah članicah. Podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v tretji državi, zato ne sodijo v okvir nadzorniških nalog, prenesenih na ECB. Posledično za te podružnice ne bi smele veljati zahteve za poročanje iz te uredbe. Poleg tega bi bilo treba iz teh zahtev za poročanje izključiti podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija iz druge sodelujoče države članice, saj je namen, da se te zahteve uporabijo na ravni nadzorovanega subjekta, ki je podružnico ustanovil.
(9)
Zahteve, določene v tej uredbi v zvezi s pomembnimi in manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, bi morale biti usmerjene v zagotovitev, da bodo ti nadzorovani subjekti pristojnim nacionalnim organom poročali skupen minimalen niz informacij, in ne v naložitev enotnih zahtev za poročanje. Morda je primerno, da pristojni nacionalni organi zbirajo potrebne minimalne informacije kot del širšega okvira za poročanje, ki ga vzpostavijo v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
(10)
Za izvajanje nalog ECB je potrebno prejemanje finančnih informacij od manj pomembnih nadzorovanih skupin, ki svojih konsolidiranih računovodskih izkazov ne pripravljajo skladno z mednarodnimi računovodskimi standardi, sprejetimi v skladu s členom 6(2) Uredbe (ES) št. 1606/2002. Ta uredba bi morala zato določiti nadzorniške finančne informacije, ki jih morajo take skupine poročati pristojnim nacionalnim organom. Zlasti je treba določiti obliko, pogostost, referenčne datume in obdobja za predložitev ter roke, ki se nanašajo na predložitev zadevnih informacij. Te zahteve bi morale biti usmerjene v zagotovitev, da bodo te nadzorovane skupine pristojnim nacionalnim organom poročale skupen minimalen niz informacij, in ne v naložitev enotnih zahtev za poročanje.
(11)
V skladu s členom 6(2) Uredbe (EU) št. 1024/2013 in členom 21 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) velja za ECB in pristojne nacionalne organe obveznost izmenjave informacij. Brez poseganja v pooblastila ECB, na podlagi katerih ta neposredno prejema informacije, ki jih poročajo kreditne institucije, ali ima do teh informacij ves čas neposreden dostop, bi morali pristojni nacionalni organi ECB zagotavljati zlasti vse informacije, ki jih ta potrebuje za opravljanje nalog, ki so nanjo prenesene z Uredbo (EU) št. 1024/2013.
(12)
V skladu s členom 2(3) Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014 se lahko institucijam dovoli, da za poročanje nadzorniških finančnih informacij na konsolidirani podlagi uporabijo računovodsko leto, ki se razlikuje od koledarskega. Tudi ta uredba bi morala omogočati, da se za tako poročanje uporabi računovodsko leto, ki se razlikuje od koledarskega.
(13)
ECB je opravila javno posvetovanje o tej uredbi ter preučila morebitne stroške in koristi -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
NASLOV I
VSEBINA IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Vsebina
1. Ta uredba določa zahteve v zvezi s poročanjem nadzorniških finančnih informacij, ki jih pristojnim nacionalnim organom predložijo:
(a)
pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo mednarodne računovodske standarde v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, vključno z vsemi njihovimi podskupinami;
(b)
pomembne nadzorovane skupine, razen tistih iz točke (a), za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, vključno z vsemi njihovimi podskupinami;
(c)
pomembni nadzorovani subjekti, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici;
(d)
pomembne nadzorovane skupine v zvezi s podrejenimi družbami s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi;
(e)
manj pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo mednarodne računovodske standarde v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, vključno z vsemi njihovimi podskupinami;
(f)
manj pomembne nadzorovane skupine, razen tistih iz točke (e), za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, vključno z vsemi njihovimi podskupinami;
(g)
manj pomembni nadzorovani subjekti, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici.
2. Kot izjema od členov 7 in 14 nadzorovanim subjektom, ki jim je bilo odobreno odstopanje v zvezi z uporabo bonitetnih zahtev na posamični podlagi v skladu s členom 7 ali 10 Uredbe (EU) št. 575/2013, ni treba poročati nadzorniških finančnih informacij v skladu s to uredbo.
3. Kadar pristojni organi, vključno z ECB, od institucij zahtevajo, da izpolnjujejo obveznosti, določene v delih od 2 do 4 in delih od 6 do 8 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter v naslovu VII Direktive 2013/36/EU na subkonsolidirani podlagi v skladu s členom 11(5) Uredbe (EU) št. 575/2013, izpolnjujejo institucije zahteve, določene v tej uredbi, na subkonsolidirani podlagi.
4. Pristojni nacionalni organi in/ali nacionalne centralne banke lahko uporabijo podatke, zbrane na podlagi te uredbe, za katere koli druge naloge.
5. Ta uredba ne vpliva na računovodske standarde, ki jih uporabljajo nadzorovane skupine in nadzorovani subjekti v svojih konsolidiranih računovodskih izkazih ali letnih računovodskih izkazih, niti ne spreminja računovodskih standardov, ki se uporabljajo za nadzorniško poročanje. Ker nadzorovane skupine in nadzorovani subjekti uporabljajo različne računovodske standarde, je treba predložiti samo informacije v zvezi s pravili za vrednotenje, vključno z metodami za ocenjevanje izgub iz kreditnega tveganja, ki obstajajo v zadevnih računovodskih standardih in jih dejansko uporablja zadevna nadzorovana skupina ali zadevni nadzorovani subjekt. Za ta namen so za nadzorovane skupine in nadzorovane subjekte, ki uporabljajo nacionalne računovodske okvire, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, določene posebne predloge za poročanje. Podatkovnih točk v predlogah, ki se ne uporabljajo za zadevne nadzorovane subjekte, ni treba poročati.
6. Podružnice, ki jo v sodelujoči državi članici ustanovi kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, lahko informacije, ki se zahtevajo po tej uredbi, predloži zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu preko kreditne institucije, ki jih je ustanovila.
Člen 2
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo opredelitve pojmov iz Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17), razen če je določeno drugače, skupaj z naslednjimi opredelitvami pojmov:
(1)
„MRS“ in „MSRP“ pomenita „Mednarodne računovodske standarde“ in „Mednarodne standarde za poročanje o finančnem položaju“, kakor so navedeni v členu 2 Uredbe (ES) št. 1606/2002;
(2)
„podrejena družba“ pomeni podrejeno družbo, kakor je opredeljena v členu 4(1)(16) Uredbe (EU) št. 575/2013, ki je kreditna institucija v smislu člena 4(1)(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;
(3)
„podskupina“ pomeni skupino, katere nadrejena oseba sama ni podrejena oseba druge institucije, ki je pridobila dovoljenje v isti sodelujoči državi članici, ali finančnega holdinga ali mešanega finančnega holdinga s sedežem v isti sodelujoči državi članici;
(4)
„konsolidirana podlaga“ pomeni konsolidirano podlago, kot je opredeljena v členu 4(1)(48) Uredbe (EU) št. 575/2013;
(5)
„subkonsolidirana podlaga“ pomeni subkonsolidirano podlago, kot je opredeljena v členu 4(1)(49) Uredbe (EU) št. 575/2013.
Člen 3
Sprememba statusa nadzorovanega subjekta ali nadzorovane skupine
1. Za namene te uredbe se nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina razvrstita kot pomembna 18 mesecev po tem, ko jima je bila uradno sporočena odločitev iz člena 45(1) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). Informacije v skladu z delom II te uredbe poročata kot pomemben nadzorovani subjekt ali pomembna nadzorovana skupina na prvi referenčni datum po tem, ko sta bila razvrščena kot pomembna.
2. Za namene te uredbe se nadzorovani subjekt ali nadzorovana skupina razvrstita kot manj pomembna, ko jima je uradno sporočena odločitev iz člena 46(1) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). Po tem začneta poročati informacije v skladu z delom III te uredbe.
NASLOV II
POMEMBNE NADZOROVANE SKUPINE IN POMEMBNI NADZOROVANI SUBJEKTI
POGLAVJE I
Pomembne nadzorovane skupine
Člen 4
Oblika in pogostost poročanja na konsolidirani podlagi ter referenčni datumi in datumi predložitve za pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo MSRP
V skladu s členom 99(3) Uredbe (EU) št. 575/2013 pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, poročajo nadzorniške finančne informacije, kakor je določeno v členih 2, 3 in 10 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, na konsolidirani podlagi. Njihove podskupine, ki za nadzorniško poročanje uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, prav tako poročajo nadzorniške finančne informacije, kakor je določeno v členih 2, 3 in 10 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, na konsolidirani podlagi.
Člen 5
Oblika in pogostost poročanja na konsolidirani podlagi ter referenčni datumi in datumi predložitve za pomembne nadzorovane skupine, ki uporabljajo nacionalne računovodske okvire, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS
V skladu s členom 99(6) Uredbe (EU) št. 575/2013 pomembne nadzorovane skupine, razen tistih iz člena 4, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, vključno z vsemi njihovimi podskupinami, poročajo nadzorniške finančne informacije, kakor je določeno v členih 2, 3 in 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, na konsolidirani podlagi.
POGLAVJE II
Pomembni nadzorovani subjekti
Člen 6
Oblika in pogostost poročanja na posamični podlagi za subjekte, ki niso del pomembne nadzorovane skupine
1. Pomembni nadzorovani subjekti, ki niso del pomembne nadzorovane skupine in uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 bodisi zato, ker pripravljajo svoje letne računovodske izkaze skladno z računovodskimi standardi, na katere se sklicuje navedena uredba, bodisi za potrebe nadzorniškega poročanja v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu na posamični podlagi. To velja tudi za podružnice, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici.
2. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 1 vključuje informacije, določene v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v navedenem členu.
3. Pomembni nadzorovani subjekti, razen tistih iz odstavka 1, ki niso del pomembne nadzorovane skupine in za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu.
4. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 3 vključuje informacije, določene v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v navedenem členu.
5. Informacije, določene v zgornjih odstavkih 2 in 4, vključujejo samo informacije, ki se nanašajo na:
(a)
sredstva, obveznosti, lastniški kapital, prihodke in odhodke, ki jih pripozna nadzorovani subjekt v skladu z veljavnimi računovodskimi standardi;
(b)
zunajbilančne izpostavljenosti in dejavnosti, v katerih sodeluje nadzorovani subjekt;
(c)
posle, ki niso določeni v točkah (a) in (b) ter jih izvaja nadzorovani subjekt;
(d)
pravila za vrednotenje, vključno z metodami za ocenjevanje izgub iz kreditnega tveganja, ki obstajajo v veljavnih računovodskih standardih in jih dejansko uporablja nadzorovani subjekt.
6. Pristojni nacionalni organi lahko zbirajo informacije, ki jih je treba predložiti ECB in so določene v odstavkih 2 in 4, kot del širšega nacionalnega okvira za poročanje, ki v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom vključuje dodatne nadzorniške finančne informacije in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
Člen 7
Oblika in pogostost poročanja na posamični podlagi za subjekte, ki so del pomembne nadzorovane skupine
1. Pomembni nadzorovani subjekti, ki uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 bodisi zato, ker pripravljajo svoje letne računovodske izkaze skladno z računovodskimi standardi, na katere se sklicuje navedena uredba, bodisi za potrebe nadzorniškega poročanja v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 in ki so del pomembne nadzorovane skupine poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu na posamični podlagi. Nadzorniško finančno poročanje teh subjektov se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v Prilogi I.
2. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge III Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
3. Pomembni nadzorovani subjekti, razen tistih iz odstavka 1, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, in ki so del pomembne nadzorovane skupine, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu.
4. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 3 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v Prilogi I.
5. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge IV Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
6. Informacije iz odstavkov 1, 2, 4 in 5 se poročajo, kakor je določeno v členu 6(5) te uredbe.
7. Pristojni nacionalni organi lahko zbirajo podatke, ki jih je treba predložiti ECB in so določeni v odstavkih 1, 2, 4 in 5, kot del širšega nacionalnega okvira za poročanje, ki v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom vključuje dodatne nadzorniške finančne informacije in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
Člen 8
Referenčni datumi in datumi predložitve za pomembne nadzorovane subjekte
1. Informacije v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ki so določene v členih 6 in 7, imajo naslednje referenčne datume:
(a)
za četrtletno poročanje 31. marec, 30. junij, 30. september in 31. december;
(b)
za polletno poročanje 30. junij in 31. december;
(c)
za letno poročanje 31. december.
2. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne koledarskega leta do referenčnega datuma.
3. Kot izjema od odstavkov 1 in 2 lahko pristojni nacionalni organi v primeru, kadar je pomembnim nadzorovanim subjektom dovoljeno pripravljati letne računovodske izkaze na podlagi računovodskega leta, ki se razlikuje od koledarskega, prilagodijo referenčne datume koncu računovodskega leta. Prilagojeni referenčni datumi so tri, šest, devet in dvanajst mesecev od začetka računovodskega leta. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne računovodskega leta do referenčnega datuma.
4. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB informacije v zvezi s pomembnimi nadzorovanimi subjekti, določene v členih 6 in 7, do zaključka delovnega dne na naslednje datume predložitve:
(a)
za pomembne nadzorovane subjekte, ki niso del pomembne nadzorovane skupine, 40. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo;
(b)
za pomembne nadzorovane subjekte, ki so del pomembne nadzorovane skupine, 55. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo.
5. Pristojni nacionalni organi odločijo, kdaj morajo nadzorovani subjekti poročati nadzorniške finančne informacije, da bodo lahko spoštovali te roke.
POGLAVJE III
Poročanje pomembnih nadzorovanih skupin glede podrejenih družb s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi
Člen 9
Oblika in pogostost poročanja pomembnih nadzorovanih skupin glede podrejenih družb s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi
1. Nadrejene institucije s sedežem v nesodelujoči državi članici in institucije, ki jih obvladuje nadrejeni finančni holding ali nadrejeni mešani finančni holding v sodelujoči državi članici, zagotovijo, da se nadzorniške finančne informacije glede podrejenih družb s sedežem v nesodelujoči državi članici ali v tretji državi poročajo zadevnim pristojnim nacionalnim organom na posamični podlagi na naslednji način:
(a)
za pomembne nadzorovane skupine, ki uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 bodisi zato, ker pripravljajo svoje letne računovodske izkaze skladno z računovodskimi standardi, na katere se sklicuje navedena uredba, bodisi za potrebe nadzorniškega poročanja v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013, na najvišji ravni konsolidacije v sodelujoči državi članici, nadzorniško finančno poročanje vključuje informacije, določene v odstavku 1 Priloge II, in se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014;
(b)
za pomembne nadzorovane skupine, razen tistih, navedenih zgoraj, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, na najvišji ravni konsolidacije v sodelujoči državi članici, nadzorniško finančno poročanje vključuje informacije, določene v odstavku 2 Priloge II, in se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014.
2. Kot izjema od odstavka 1 nadrejene osebe, navedene v tistem odstavku, ne poročajo finančnih informacij v zvezi s podrejenimi družbami, katerih skupna vrednost sredstev znaša 3 milijarde EUR ali manj. Za ta namen se skupna vrednost sredstev določi na podlagi meril, ki so določena v naslovu 3 dela IV Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
3. Kadar posodobitev seznama nadzorovanih subjektov v skladu s poglavjem 3 naslova 2 dela IV Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) pokaže, da skupna vrednost sredstev podrejene družbe presega 3 milijarde EUR, se podrejena družba vključi v informacije, ki jih je treba poročati v skladu z odstavkom 1, na prvi referenčni datum po 18 mesecih od objave posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov. Kadar ta posodobitev pokaže, da znaša skupna vrednost sredstev podrejene družbe 3 milijarde EUR ali manj, nadrejena oseba začne poročati informacije v skladu z odstavkom 2 na prvi referenčni datum po objavi posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov.
Člen 10
Referenčni datumi in datumi predložitve za poročanje pomembnih nadzorovanih skupin glede podrejenih družb s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi
1. Informacije, določene v členu 9, se zbirajo z enakimi referenčnimi datumi kot nadzorniške finančne informacije v zvezi s povezano pomembno nadzorovano skupino. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne računovodskega leta, ki se uporabi za poročanje finančnih informacij, do referenčnega datuma.
2. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB informacije v zvezi s podrejenimi družbami s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi, določene v členu 9, do zaključka delovnega dne na 55. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo.
3. Pristojni nacionalni organi odločijo, kdaj morajo nadzorovani subjekti poročati nadzorniške finančne informacije, da bodo lahko spoštovali ta rok.
NASLOV III
MANJ POMEMBNE NADZOROVANE SKUPINE IN MANJ POMEMBNI NADZOROVANI SUBJEKTI
POGLAVJE I
Manj pomembne nadzorovane skupine
Člen 11
Oblika in pogostost poročanja na posamični podlagi za manj pomembne nadzorovane skupine
1. Manj pomembne nadzorovane skupine, ki za nadzorniško poročanje v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002, vključno z vsemi njihovimi podskupinami, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu na posamični podlagi.
2. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 1 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v odstavku 1 Priloge I.
3. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge III Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
4. Manj pomembne nadzorovane skupine, razen tistih iz odstavka 1, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu. To nadzorniško finančno poročanje se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v odstavku 2 Priloge I.
5. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge IV Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
6. Kot izjema od odstavkov 4 in 5 poročanje finančnih informacij v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi skupinami, katerih skupna vrednost sredstev znaša 3 milijarde EUR ali manj, vključuje kot skupni minimalni niz informacije, določene v Prilogi III, namesto informacij, določenih v odstavku 4 tega člena. Za ta namen je skupna vrednost sredstev nadzorovanih skupin vrednost, ki se uporabi za določitev, ali je nadzorovani subjekt pomemben na podlagi velikosti, v skladu z delom IV naslova III Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
7. Kadar posodobitev seznama nadzorovanih subjektov v skladu z delom IV naslova II poglavja 3 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) pokaže, da skupna vrednost sredstev manj pomembne nadzorovane skupine presega 3 milijarde EUR, ta skupina začne poročati informacije v skladu z odstavkoma 4 in 5 na prvi referenčni datum po 18 mesecih od objave posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov. Kadar ta posodobitev pokaže, da znaša skupna vrednost sredstev manj pomembne nadzorovane skupine 3 milijarde EUR ali manj, ta skupina začne poročati informacije v skladu z odstavkom 6 na prvi referenčni datum po objavi posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov.
8. Informacije iz odstavkov 2, 3, 4, 5 in 6 se poročajo, kakor je določeno v členu 6(5) te uredbe.
9. Pristojni nacionalni organi lahko zbirajo informacije, ki jih je treba predložiti ECB in so določene v odstavkih 2, 3, 4, 5 in 6, kot del širšega nacionalnega okvira za poročanje, ki v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom vključuje dodatne nadzorniške finančne informacije in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
Člen 12
Referenčni datumi in datumi predložitve za manj pomembne nadzorovane skupine
1. Informacije v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi skupinami, ki so določene v členu 11, imajo naslednje referenčne datume:
(a)
za četrtletno poročanje 31. marec, 30. junij, 30. september in 31. december;
(b)
za polletno poročanje 30. junij in 31. december;
(c)
za letno poročanje 31. december.
2. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne koledarskega leta do referenčnega datuma.
3. Kot izjema od odstavkov 1 in 2 lahko pristojni nacionalni organi v primeru, kadar manj pomembnim nadzorovanim skupinam dovolijo poročati nadzorniške finančne informacije na podlagi računovodskega leta, ki se razlikuje od koledarskega, prilagodijo referenčne datume koncu računovodskega leta. Prilagojeni referenčni datumi so tri, šest, devet in dvanajst mesecev od začetka računovodskega leta. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno in zajemajo obdobje od prvega dne računovodskega leta do referenčnega datuma.
4. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB informacije, določene v členu 11, do zaključka delovnega dne na naslednje datume predložitve:
(a)
za manj pomembne nadzorovane skupine, vključno s podskupinami, poročanje na konsolidirani podlagi, 55. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo;
(b)
za manj pomembne nadzorovane skupine poročanje na subkonsolidirani podlagi v skladu s členom 1(3), 65. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo.
5. Pristojni nacionalni organi odločijo, kdaj morajo nadzorovani subjekti poročati nadzorniške finančne informacije, da bodo lahko spoštovali te roke.
POGLAVJE II
Manj pomembni nadzorovani subjekti
Člen 13
Oblika in pogostost poročanja na posamični podlagi za manj pomembne nadzorovane subjekte, ki niso del skupine
1. Manj pomembni nadzorovani subjekti, ki uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 bodisi zato, ker pripravljajo svoje letne računovodske izkaze skladno z računovodskimi standardi, na katere se sklicuje navedena uredba, bodisi za potrebe nadzorniškega poročanja v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 in ki niso del nadzorovane skupine, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu na posamični podlagi.
2. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 1 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v odstavku 1 Priloge I.
3. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge III Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
4. Manj pomembni nadzorovani subjekti, razen tistih iz odstavka 1, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, in ki niso del nadzorovane skupine, vključno s podružnicami, ki jih je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu.
5. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 4 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v odstavku 2 Priloge I.
6. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge IV Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
7. V zvezi z odstavki 2, 3, 5 in 6 veljajo naslednje izjeme:
a)
nadzorniško finančno poročanje v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi kreditnimi institucijami, katerih skupna vrednost sredstev znaša manj kot 3 milijard EUR, vključuje kot skupni minimalni niz informacije, določene v Prilogi III, namesto informacij, določenih v odstavkih 2, 3, 5 ali 6;
b)
podružnica, ki jo je v sodelujoči državi članici ustanovila kreditna institucija s sedežem v nesodelujoči državi članici, ni vključena v poročanje nadzorniških finančnih informacij, če znaša skupna vrednost njenih sredstev manj kot 3 milijarde EUR.
8. Za namen odstavka 7 je skupna vrednost sredstev nadzorovanega subjekta vrednost, ki se uporabi za določitev, ali je nadzorovani subjekt pomemben na podlagi velikosti, v skladu z delom IV naslova III Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
9. Kadar posodobitev seznama nadzorovanih subjektov v skladu z delom IV naslova II poglavja 3 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) pokaže, da skupna vrednost sredstev manj pomembnega nadzorovanega subjekta presega 3 milijarde EUR, ta subjekt začne poročati informacije v skladu z odstavki 2, 3, 5 in 6 na prvi referenčni datum po 18 mesecih od objave posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov. Kadar ta posodobitev pokaže, da znaša skupna vrednost sredstev manj pomembnega nadzorovanega subjekta 3 milijarde EUR ali manj, ta subjekt začne poročati informacije v skladu z odstavkom 7 na prvi referenčni datum po objavi posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov.
10. Informacije iz odstavkov 2, 3, 5, 6 in 7 se poročajo, kakor je določeno v členu 6(5) te uredbe.
11. Pristojni nacionalni organi lahko zbirajo informacije, ki jih je treba predložiti ECB in so določene v odstavkih 2, 3, 5, 6 in 7, kot del širšega nacionalnega okvira za poročanje, ki v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom vključuje dodatne nadzorniške finančne informacije in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
Člen 14
Oblika in pogostost poročanja na posamični podlagi za subjekte, ki so del manj pomembne nadzorovane skupine
1. Manj pomembni nadzorovani subjekti, ki uporabljajo MSRP v skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 bodisi zato, ker pripravljajo svoje letne računovodske izkaze skladno z računovodskimi standardi, na katere se sklicuje navedena uredba, bodisi za potrebe nadzorniškega poročanja v skladu s členom 24(2) Uredbe (EU) št. 575/2013 in so del manj pomembne nadzorovane skupine, poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu na posamični podlagi.
2. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 1 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v Prilogi II.
3. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge III Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
4. Manj pomembni nadzorovani subjekti, razen tistih iz odstavka 1, za katere veljajo nacionalni računovodski okviri, ki temeljijo na Direktivi 86/635/EGS, in so del manj pomembne nadzorovane skupine poročajo nadzorniške finančne informacije zadevnemu pristojnemu nacionalnemu organu.
5. Nadzorniško finančno poročanje iz odstavka 4 se izvaja tako pogosto, kakor je določeno v členu 11 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, in vključuje skupne minimalne informacije, določene v Prilogi II.
6. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB vse dodatne predloge iz Priloge IV Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014, ki jih zbirajo. Pristojni nacionalni organi predhodno obvestijo ECB o vsaki taki dodatni predlogi, ki jo nameravajo prenesti.
7. Kot izjema od odstavkov 2, 3, 5 in 6 poročanje finančnih informacij glede manj pomembnih nadzorovanih subjektov, katerih skupna vrednost sredstev znaša manj kot 3 milijarde EUR, vključuje informacije, določene v Prilogi III. Za ta namen je skupna vrednost sredstev nadzorovanega subjekta vrednost, ki se uporabi za določitev, ali je nadzorovani subjekt pomemben na podlagi velikosti, v skladu z delom IV naslova III Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
8. Kadar posodobitev seznama nadzorovanih subjektov v skladu z delom IV naslova II poglavja 3 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17) pokaže, da skupna vrednost sredstev manj pomembnega nadzorovanega subjekta presega 3 milijarde EUR, ta subjekt začne poročati informacije v skladu z odstavki 2, 3, 5 in 6 na prvi referenčni datum po 18 mesecih od objave posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov. Kadar ta posodobitev pokaže, da znaša skupna vrednost sredstev manj pomembnega nadzorovanega subjekta 3 milijarde EUR ali manj, ta subjekt začne poročati informacije v skladu z odstavkom 7 na prvi referenčni datum po objavi posodobljenega seznama nadzorovanih subjektov.
9. Informacije iz odstavkov 2, 3, 5, 6 in 7 se poročajo, kakor je določeno v členu 6(5) te uredbe.
10. Pristojni nacionalni organi lahko zbirajo informacije, ki jih je treba predložiti ECB in so določene v odstavkih 2, 3, 5, 6 in 7, kot del širšega nacionalnega okvira za poročanje, ki v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom vključuje dodatne nadzorniške finančne informacije in je namenjen tudi za druge potrebe poleg nadzora, na primer za potrebe statistike.
Člen 15
Referenčni datumi in datumi predložitve za manj pomembne nadzorovane subjekte
1. Informacije v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ki so določene v členih 13 in 14, imajo naslednje referenčne datume:
(a)
za četrtletno poročanje 31. marec, 30. junij, 30. september in 31. december;
(b)
za polletno poročanje 30. junij in 31. december;
(c)
za letno poročanje 31. december.
2. Informacije, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne koledarskega leta do referenčnega datuma.
3. Kot izjema od odstavkov 1 in 2 lahko pristojni nacionalni organi v primeru, kadar manj pomembnim nadzorovanim subjektom dovolijo poročati nadzorniške finančne informacije na podlagi računovodskega leta, ki se razlikuje od koledarskega, prilagodijo referenčne datume koncu računovodskega leta. Prilagojeni referenčni datumi so tri, šest, devet in dvanajst mesecev od začetka računovodskega leta. Podatki, ki se nanašajo na obdobje, se poročajo kumulativno od prvega dne računovodskega leta do referenčnega datuma.
4. Pristojni nacionalni organi predložijo ECB nadzorniške finančne informacije v zvezi z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, določene v členih 13 in 14, do zaključka delovnega dne na naslednje datume predložitve:
(a)
za manj pomembne nadzorovane subjekte, ki niso del nadzorovane skupine, 55. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo;
(b)
za manj pomembne nadzorovane subjekte, ki so del manj pomembne nadzorovane skupine, 65. delovni dan po referenčnem datumu, na katerega se nanašajo.
5. Pristojni nacionalni organi odločijo, kdaj morajo nadzorovani subjekti poročati nadzorniške finančne informacije, da bodo lahko spoštovali te roke.
NASLOV IV
KAKOVOST PODATKOV IN INFORMACIJSKI JEZIK
Člen 16
Preverjanje kakovosti podatkov
Pristojni nacionalni organi spremljajo in zagotavljajo kakovost in zanesljivost informacij, ki jih predložijo ECB. Za ta namen pristojni nacionalni organi upoštevajo določbe členov 4 in 5 Sklepa ECB/2014/29.
Člen 17
Informacijski jezik za prenos informacij med pristojnimi nacionalnimi organi in ECB
Pristojni nacionalni organi prenesejo informacije, določene v tej uredbi, v skladu s taksonomijo razširljivega jezika za poslovno poročanje (eXtensible Business Reporting Language), da zagotovijo enotno tehnično obliko za izmenjavo podatkov, določenih v Izvedbeni uredbi (EU) št. 680/2014. Za ta namen pristojni nacionalni organi upoštevajo določbe člena 6 Sklepa ECB/2014/29.
NASLOV V
PREHODNE IN KONČNE DOLOČBE
Člen 18
Prvi referenčni datumi poročanja
1. Enaintrideseti december 2015 je prvi referenčni datum za poročanje nadzorniških finančnih informacij v skladu s to uredbo v zvezi s:
(a)
pomembnimi nadzorovanimi skupinami;
(b)
pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ki niso del nadzorovane skupine.
2. Trideseti junij 2016 je prvi referenčni datum za poročanje nadzorniških finančnih informacij v skladu s to uredbo v zvezi s:
(a)
pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ki so del nadzorovane skupine;
(b)
podrejenimi družbami pomembnih nadzorovanih skupin s sedežem v nesodelujoči državi članici ali tretji državi.
3. Trideseti junij 2017 je prvi referenčni datum za poročanje nadzorniških finančnih informacij v skladu s to uredbo v zvezi z:
(a)
manj pomembnimi nadzorovanimi skupinami;
(b)
manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti.
Člen 19
Prehodna določba
Odločitve, ki jih sprejmejo pristojni nacionalni organi v zvezi s poročanjem nadzorniških finančnih informacij, ki jih zajema vsebina te uredbe, s strani pomembnih nadzorovanih skupin in pomembnih nadzorovanih subjektov, ostanejo v veljavi nespremenjene za vse referenčne datume pred prvimi referenčnimi datumi poročanja, določenimi v členu 18.
Člen 20
Končna določba
Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
V Frankfurtu na Majni, 17. marca 2015


Input:
IZVEDBENI SKLEP KOMISIJE
z dne 17. septembra 2013
o zavrnitvi sprejetja izjeme iz Sklepa Sveta 2001/822/ES kar zadeva pravila o poreklu za sladkor iz Curaçaa
(notificirano pod dokumentarno številko C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti („Sklep o pridružitvi čezmorskih držav“) (1) in zlasti člena 37 Priloge III k Sklepu,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Priloga III k Sklepu 2001/822/ES zadeva definicijo pojma „proizvodi s poreklom“ in načine upravnega sodelovanja. Člen 37 Priloge določa, da se lahko sprejmejo izjeme od pravil o poreklu, če jih upravičuje razvoj sedanjih ali ustvarjanje novih industrij v državi ali na območju.
(2)
Člen 5(1)(g), (j), (k) in (o) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da delno ali popolno mletje sladkorja, sejanje in pakiranje v vreče ne zadostujejo za pridobitev statusa proizvoda s poreklom.
(3)
Člen 6(4) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da se kumulacija porekla AKP/ES-ČDO za vse izdelke iz sladkorja iz poglavja 17 HS postopoma zmanjšuje in na koncu odpravi. Z določitvijo količine na nič ton je postopna odprava privedla do prepovedi take kumulacije od 1. januarja 2011.
(4)
Nizozemska je leta 2002 vložila zahtevek za izjemo od pravila o poreklu v zvezi z izdelki iz sladkorja iz oznak KN 1701 11 90, 1701 99 10 in 1701 91 00, predelanimi na Nizozemskih Antilih, in sicer za letno količino 3 000 ton. Zahtevek je bil odobren, izjema pa je nehala veljati 31. decembra 2007.
(5)
Leta 2009 je Nizozemska vložila zahtevek za podaljšanje izjeme, ki ji je bila odobrena leta 2002, ta zahtevek pa je bil zavrnjen z Odločbo Komisije 2009/699/ES (2). Vendar pa je bil z navedeno odločbo za količine, za katere so bile Nizozemskim Antilom dodeljena uvozna dovoljenja za leti 2009 in 2010, odobren nov zahtevek za izjemo, ki je bil vključen v zahtevek za podaljšanje.
(6)
Nizozemska je leta 2010 vložila zahtevek za novo izjemo v zvezi z izdelki iz sladkorja, predelanimi na Nizozemskih Antilih, za obdobje od 2011 do 2013. S Sklepom Komisije 2011/47/EU (3) je bila izjema odobrena v skladu s členom 37(1), (3) in (7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES ter pod nekaterimi pogoji, katerih namen je bil uravnotežiti legitimne interese subjektov iz čezmorskih držav in ozemelj (v nadaljnjem besedilu: ČDO) ter cilje skupne tržne ureditve Unije za sladkor. Izdelki, za katere je bila izjema odobrena, so bili dejansko predelani na Nizozemskih Antilih, dodana vrednost v primerjavi s surovim sladkorjem pa naj bi znašala vsaj 45 % vrednosti končnega izdelka.
(7)
V Sklepu 2011/47/EU je razloženo, da postopno zmanjševanje kumulacije porekla AKP/ES-ČDO v zvezi s sladkorjem, kot je določeno v členu 6(4) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES, kaže, da je namen Unije, da se trgovinski preferenciali osredotočijo na gospodarsko dejavnost, ki trajnostno prispeva k razvoju ČDO ob upoštevanju sektorja sladkorja v Uniji. To načelo je bilo uporabljeno za določitev količin, za katere je bila s Sklepom 2011/47/EU odobrena izjema. V zahtevku, vloženem leta 2010, je bilo tudi navedeno, da se namerava družba v Curaçau, za katero so veljale prejšnje izjeme, preusmeriti od proizvodnje sladkorja, za katero se zahteva nova izjema. Zato so se količine, za katere je veljala izjema, postopoma zmanjšale (5 000 ton za leto 2011, 3 000 ton za leto 2012 in 1 500 ton za leto 2013).
(8)
V zahtevku, vloženem leta 2010, je Nizozemska poudarila, da se je družba v Curaçau, za katero so veljale prejšnje izjeme, nameravala preusmeriti v proizvodnjo mešanic in „bio sladkorja“, ki so namenjeni povsem drugačnim trgom kot izdelki iz sladkorja, za katere je bil leta 2010 predložen zahtevek za izjemo. Izjema, za katero je bil vložen zahtevek leta 2010, je bila potrebna za zagotovitev zadostnega kapitala za naložbe, ki so potrebne za tako preusmeritev. Po pričakovanjih naj bi se tako z odobritvijo izjeme s Sklepom 2011/47/EU ustvaril promet, potreben za financiranje navedenih naložb v preusmeritev izdelkov in dejavnosti, tako da družbi, za katero se je uporabljala izjema, ne bi bilo treba več zahtevati izjeme.
(9)
Nizozemska je v imenu vlade Curaçaa 11. februarja 2013 vložila zahtevek za novo izjemo od pravil o poreklu iz Priloge III k Sklepu 2001/822/ES za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013, ko preneha veljati Sklep 2001/822/ES. Zahtevek se je nanašal na skupno letno količino 5 500 ton izdelkov iz sladkorja iz oznake KN 1701 14 90, opisanih kot „bio sladkor“, po poreklu iz tretjih držav in predelanih v Curaçau za izvoz v Unijo.
(10)
Ta zahtevek je Nizozemska uradno umaknila 17. aprila 2013, ker predelovalne dejavnosti, opisane v zahtevku, niso več potekale na Nizozemskih Antilih. Družba v Curaçau je del predelovalnih dejavnosti, zlasti proizvodnjo sladkorja v kockah, proizvedenega iz surovega trsnega sladkorja, pakiranega za prodajo na drobno, preselila v Belgijo, od kjer trenutno dobavlja veleblagovnicam na Nizozemskem. Svojo preostalo proizvodno linijo je preusmerila v sejanje, čiščenje, mletje in preprosto mešanje ekološko pridelanega sladkorja ter njegovo pakiranje v vreče po 1 000 kg za prevoz.
(11)
Nizozemska je 17. aprila 2013 vložila drugi zahtevek za izjemo za 5 000 ton izdelkov iz sladkorja, opisanih kot ekološko pridelani surovi trsni sladkor iz oznake KN 1701 14 90, za obdobje od 1. januarja 2013 do 31. decembra 2013. Nizozemska je pojasnila, da se je glede na razprave z organi Curaçaa zdelo, da količine, za katere je bila za leto 2013 s Sklepom 2011/47/EU odobrena izjema, ne bi zadostovale za nadaljevanje dejavnosti družbe iz Curaçaa, ki predeluje sladkor.
(12)
Drugi zahtevek je bil predvsem posledica spremenjenih razmer v zadevni družbi, saj je ta svoje poslovne dejavnosti preusmerila v predelavo ekološko pridelanega trsnega sladkorja, sprememb na svetovnem trgu sladkorja, ker je EU postala neto uvoznica sladkorja, dejstva, da je dodana vrednost v primerjavi s surovinami iz tretjih držav, znašala več kot 45 % cene končnega izdelka franko tovarna, ter ustvarjanja neposrednih in posrednih delovnih mest v Curaçau. Nizozemska je 14. junija 2013 in 28. junija 2013 zagotovila dodatne informacije v podporo svojemu zahtevku z dne 17. aprila 2013.
(13)
Komisija je v dopisu z dne 16. julija 2013 od nizozemskih organov zahtevala, da upoštevajo njeno oceno glede zahtevka in njen namen, da priporoči zavrnitev zahtevka. Komisija je od nizozemskih organov tudi zahtevala, da to oceno posredujejo družbi, ki bi jo lahko zadevala izjema, da se tako tej družbi kot tudi nizozemskim organom omogoči, da navedejo morebitne dejanske in pravne okoliščine, ki bi se lahko nanašale za zahtevek, še preden Komisija sprejme končno odločitev. Kot rok za odgovor je bil določen 25. julij 2013. Odgovor nizozemskih organov je prispel 24. julija 2013.
(14)
Člen 37(7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da se izjema odobri, kadar je dodana vrednost v primerjavi z izdelki brez porekla, uporabljenimi v zadevni ČDO, vsaj 45 % vrednosti končanega izdelka, pod pogojem, da ta izjema ni taka, da bi povzročila hujšo škodo gospodarskemu sektorju Unije ali ene ali več držav članic.
(15)
Informacije, ki jih je zagotovila družba v Curaçau in so jih posredovali nizozemski organi, v zvezi z izračunom vrednosti, ustvarjene v Curaçau za proizvodnjo „bio trsnega sladkorja“ v letu 2013, se nanašajo na dodano vrednost, ustvarjeno pri predelavi 5 000 ton „bio sladkorja“. Družba je navedla tudi nakupno ceno za eno tono surovega „bio sladkorja“ po poreklu iz tretjih držav in ceno franko tovarna, po kateri se prodaja tona „bio sladkorja“. Po navedbah družbe ti podatki v primerjavi s ceno franko tovarna ustvarjajo dodano vrednost v višini 52 %. V skladu z istimi informacijami bi se s proizvodnjo 1 500 ton „bio sladkorja“ v primerjavi s ceno franko tovarna ustvarila dodana vrednost v višini 88 %.
(16)
Informacije, ki jih je zagotovila družba in so jih posredovali nizozemski organi, v zvezi z izračunom vrednosti, ustvarjene v Curaçau za proizvodnjo „rjavega kristalnega sladkorja“ na dan 1. januarja 2013, se nanašajo na dodano vrednost, ustvarjeno pri predelavi 5 500 ton „rjavega kristalnega sladkorja“. Medtem ko najvišja razpoložljiva dodana vrednost na tono za „rjavi kristalni sladkor“ velja za realistično, pa dodana vrednost glede na ceno franko tovarna znaša približno 52,4 %. Vendar pa so predelovalne dejavnosti za „bio sladkor“ manj obsežne kot za „kristalni sladkor“, pakiran za prodajo na drobno. Dodana vrednost na podlagi teh postopkov in dejanski stroški predelave so tako lahko le nižji za „bio sladkor“, pakiran za prevoz v vreče po 1 000 kg, kot pa za „rjavi kristalni sladkor“, pakiran za prodajo na drobno.
(17)
Glede na poročilo „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) proizvodni stroški trsnega sladkorja v Braziliji, ki je najbolj konkurenčno območje za proizvodnjo sladkorja na svetu, znašajo 224,7 USD na tono za pridelavo sladkornega trsa in 95 USD na tono za predelavo trsa v surovi sladkor. Skupni stroški, vključno z upravnimi stroški, znašajo 367,8 USD na tono oziroma, pri menjalnem razmerju 1 EUR = 1,3 USD, 283 EUR na tono surovega trsnega sladkorja. Ob upoštevanju postopkov pridelave in predelave, potrebnih pri proizvodnji surovega sladkorja iz sladkornega trsa, se ne zdi verjetno, da bi bili samo stroški čiščenja, mletja in pakiranja ekološko pridelanega trsnega sladkorja, ki predstavlja le majhen delež proizvodnega procesa, višji. Če kot realistične proizvodne stroške za izračun dodane vrednosti za čiščenje, mletje in pakiranje ekološko pridelanega surovega trsnega sladkorja v družbi v Curaçau upoštevamo 283 USD na tono, znaša cena franko tovarna 1 020,19 EUR na tono, dodana vrednost glede na ceno franko tovarna pa samo 32,2 %.
(18)
Pri izračunu primerljivih stroškov iz uvodne izjave 17 dodana vrednost ne bi dosegla 45 %. Zato ni realistično, da bi družba v Curaçau tako dodano vrednost dosegla samo z običajno predelavo. V nasprotju s tem je treba predvidevati, da podatki, ki so bili posredovani Komisiji, vsebujejo druge stroške in prejemke, ki ne prispevajo k dobrobiti prebivalcev Curaçaa.
(19)
Člen 37(3)(c) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da je treba pri obravnavi zahtevkov za izjemo upoštevati primere, pri katerih je mogoče jasno pokazati, da bi lahko pravila o poreklu odvrnila obsežne naložbe v industrijo, in pri katerih bi izjema, ki bi dala prednost uresničevanju investicijskih programov, omogočila postopno izpolnjevanje teh pravil.
(20)
Družba v Curaçau je vedela, da bo kumulacija porekla AKP/ES-ČDO za sladkor do 1. januarja 2011 postopno odpravljena, zato je imela dovolj časa, da se pripravi in preusmeri k proizvodnji izdelkov, ki ne zahtevajo izjeme.
(21)
V obdobju od 2009 do 2013 so za družbo v Curaçau veljale izjeme, ki so prispevale k ustvarjanju prometa, potrebnega za naložbe v preusmeritev proizvodnje k izdelkom, ki ne zahtevajo izjeme od pravil o poreklu. Glede na informacije, ki jih je posredovala družba, so bile naložbe leta 2009 zelo majhne, med letoma 2010 in 2012 pa jih sploh ni bilo. Izjeme so tako samo pomagale pri ohranjanju trenutnih dejavnosti družbe v Curaçau, niso pa trajnostno prispevale k razvoju obstoječe industrije ali vzpostavljanju nove. Zato je dvomljivo, da bi nova izjema družbo spodbudila k novim naložbam.
(22)
Da za sladkorne mešanice iz HS 2106, ki vsebujejo pektin ali kazein, velja, da so s poreklom iz Curaçaa in zato zanje velja preferenčni dostop do Unije, vrednost sladkorja brez porekla, ki se uporablja pri proizvodnji končnega izdelka, ne sme presegati 30 % cene izdelka franko tovarna. S preusmeritvijo proizvodnje k takim mešanicam, kot se predlaga v sedanjem zahtevku, bi družba še vedno morala zaprositi za izjemo, da bi lahko izpolnjevala pravila o poreklu.
(23)
Člen 37(3)(b) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES določa, da je treba pri obravnavi zahtevkov za izjemo upoštevati primere, v katerih bi uporaba obstoječih pravil o poreklu bistveno vplivala na sposobnost obstoječe industrije v ČDO, da še naprej izvaža v Unijo, ob posebnem sklicevanju na primere, pri katerih bi to lahko vodilo do prenehanja njenih dejavnosti.
(24)
Komisija vodi bilanco stanja za analizo trga sladkorja in pregled nad tem, ali so zaloge sladkorja dovolj velike, ali je potreben dodaten sladkor ali ga je treba umakniti s trga, da se ohrani višina cene, ki je blizu referenčni ceni. Iz te bilance stanja je stalno razvidna količina 50 000 ali 60 000 ton sladkorja, ki se uvozi s polno carino.
(25)
Za izdelke iz sladkorja iz oznake KN 1701 14 90 se v Uniji uporablja carinska tarifa 419 EUR na tono. Glede na ceno belega sladkorja na svetovnem trgu, vključno s stroški rafinacije, s katerim se trguje na londonskem terminskem trgu, ki znaša 380 EUR na tono, in glede na carino, ki znaša 419 EUR na tono, bi cena tega sladkorja znašala vsaj 800 EUR na tono, če bi bil uvožen v Unijo s plačanimi dajatvami. Povprečna cena takih izdelkov iz sladkorja, proizvedenih v Uniji, ki jo predložijo države članice v skladu s členom 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1234/2007 (5), znaša približno 725 EUR na tono. Pod takimi pogoji ni verjetno, da bi se ti izdelki iz sladkorja uvažali z dobičkom v Unijo, razen če gre za visokokakovosten sladkor, na primer ekološko pridelani sladkor ali sladkor iz pravične trgovine, ki se prodaja po veliko višji ceni kot drugi izdelki iz sladkorja.
(26)
Zato je verjetno, da je precejšen del sladkorja, uvoženega v Unijo s polno carino, ekološko pridelan sladkor ali sladkor iz pravične trgovine, saj lahko tak sladkor v maloprodaji doseže ceno do 3 000 EUR na tono. Iz količine uvoza ekološko pridelanega trsnega sladkorja s polno carino v Unijo je razvidno, da izvozniki sladkorja s celega sveta uspejo preživeti v obstoječih tržnih razmerah.
(27)
Če se nakupni ceni surovega sladkorja, kot jo je posredovala družba, doda 283 EUR na tono kot realistični proizvodni stroški za izračun dodane vrednosti za mletje in pakiranje ekološko pridelanega surovega trsnega sladkorja v družbi v Curaçau, profitna marža in stroški prevoza, kot jih je posredovala družba, in uvozne dajatve, ki se plačajo v Uniji, bi morala biti družba v Curaçau še vedno sposobna izvažati v Unijo „bio sladkor“ na stroškovno učinkovit način, ne da bi se morala zanašati na izjemo, ki bi uvoznika v Uniji oprostila plačila veljavnih uvoznih carin. Poleg tega višina prodajne cene „bio sladkorja“ na tono za kupca na Nizozemskem, kot jo je v zahtevku navedla Nizozemska, lahko velja za zadostno, da izravna učinek zaračunane polne carine.
(28)
Kot subjekt iz ČDO se družba iz Curaçaa, ki predeluje izdelke iz sladkorja, uvršča na svetovni trg in lahko svobodno izvaža svoje izdelke v kateri koli del sveta, tudi v Unijo. To družbo lahko zato primerjamo z drugimi podjetji z vsega sveta, ki opravljajo isto dejavnost. Prevozni stroški iz ČDO v Unijo, ki glede na informacije, prejete od družbe, znašajo 42,59 EUR na tono, družbe v Curaçau ne postavljajo v slabši položaj pri konkuriranju drugim akterjem na trgu, saj lahko družba svoje izdelke izvaža na trge, ki so bližje njenemu kraju delovanja kot Unija.
(29)
Izvoz sladkorja, melase in meda predstavlja samo 6 % skupnega izvoza blaga iz Curaçaa, razen naftnih derivatov. Dejavnosti pretovarjanja zabojnikov, povezane z uvozom in izvozom izdelkov iz sladkorja, predstavljajo samo 2 % vseh dejavnosti pretovarjanja zabojnikov v povezavi z uvozom in izvozom. Prispevek tega izvoza k razvoju območja je v najboljšem primeru majhen.
(30)
Kar zadeva zaposlovanje, naj bi bilo zaradi izjeme ustvarjenih 10 dodatnih delovnih mest, kar je nesorazmerno malo glede na zahtevano povečanje obsega proizvodnje. 10 dodatnih delovnih mest, ki naj bi bila ustvarjena, je manj od 20 delovnih mest, ki so bila ukinjena od zahtevka leta 2010, ko je Nizozemska navedla, da v družbi v Curaçau dela 35 oseb, do drugega zahtevka leta 2013, ko je navedla, da jih v družbi dela 15.
(31)
Učinek zavrnitve nove izjeme, za katero je bilo zaprošeno 17. aprila 2013, bi bil minimalen. Zavrnitev ne bi ovirala družbe pri nadaljnjem izvažanju izdelkov iz sladkorja v Unijo niti ne bi preprečevala naložb v sladkorno industrijo v Curaçau, saj bi bila profitna marža še vedno dovolj velika, da bi olajšala naložbe, tudi če se v Uniji plača polna carina.
(32)
Zato zahtevana izjema ni upravičena glede na člen 37(1), člen 37(3)(b) in (c) in člen 37(7) Priloge III k Sklepu 2001/822/ES.
(33)
Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Zahtevek, ki ga je Nizozemska predložila dne 17. aprila 2013 ter dopolnila 14. in 28. junija 2013, za izjemo od Sklepa 2001/822/ES, kar zadeva pravila o poreklu za sladkor iz Curaçaa, se zavrne.
Člen 2
Ta sklep je naslovljen na države članice.
V Bruslju, 17. septembra 2013


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 94/2014
2014 m. sausio 31 d.
kuriuo jodas (įskaitant polivinilpirolidonjodą) patvirtinamas kaip esama veiklioji medžiaga, skirta 1-o, 3-io, 4-to ir 22-o tipo biocidiniams produktams gaminti
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (1), ypač į jo 89 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamente (EB) Nr. 1451/2007 (2) yra nustatytas veikliųjų medžiagų, kurias reikėtų įvertinti, kad būtų galima įtraukti į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB (3) I, IA arba IB priedą, sąrašas. Šiame sąraše yra jodas;
(2)
pagal Direktyvos 98/8/EB 11 straipsnio 2 dalį buvo įvertinta, ar jodą galima naudoti 1-o tipo produktams (asmens higienos biocidiniams produktams), 3-io tipo produktams (veterinarinės higienos biocidiniams produktams), 4-to tipo produktams (maisto ir pašarų dezinfekantams) ir 22-to tipo produktams (balzamavimo ir taksiderminiams skysčiams), apibrėžtiems tos direktyvos V priede ir atitinkantiems Reglamento (ES) Nr. 528/2012 V priede apibrėžtus 1-o, 3-io, 4-to ir 22-o tipo produktus, gaminti;
(3)
įvertinus pateiktus duomenis padarytos išvados ir apie polivinilpirolidono jodą;
(4)
Švedija buvo paskirta ataskaitą rengiančia valstybe nare ir 2011 m. balandžio 20 d. Komisijai pateikė kompetentingos institucijos ataskaitą ir rekomendacijas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 14 straipsnio 4 ir 6 dalyse;
(5)
valstybės narės ir Komisija peržiūrėjo kompetentingos institucijos ataskaitą. Vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 1451/2007 15 straipsnio 4 dalimi, 2013 m. gruodžio 13 d. Biocidinių produktų nuolatinis komitetas peržiūros išvadas įtraukė į vertinimo ataskaitą;
(6)
remiantis ataskaita galima daryti išvadą, kad biocidiniai produktai, kurie naudojami kaip 1-o, 3-io, 4-to ir 22-o tipo produktai ir kuriuose yra jodo, turėtų atitikti Direktyvos 98/8/EB 5 straipsnio reikalavimus, jei tenkinamos šio reglamento priede nurodytos sąlygos;
(7)
todėl jodą (įskaitant polivinilpirolidonjodą) galima patvirtinti kaip veikliąją medžiagą, skirtą 1-o. 3-io, 4-to ir 22-o tipo biocidiniams produktams gaminti;
(8)
kadangi į vertinimą nebuvo įtrauktos nanomedžiagos, patvirtinimas šioms medžiagoms netaikomas, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 528/2012 4 straipsnio 4 dalyje;
(9)
atliekant vertinimą nebuvo įvertintas biocidinių produktų, kuriuose yra jodo, naudojimas žaliavose ir gaminiuose, skirtuose tiesiogiai arba netiesiogiai liestis su maistu, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1935/2004 (4) 1 straipsnio 1 dalyje. Tokioms medžiagoms gali reikėti nustatyti specifinius migracijos į maisto produktus lygius, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1935/2004 5 straipsnio 1 dalies e punkte. Todėl patvirtinimas tokioms medžiagoms neturėtų būti taikomas, nebent Komisija nustatytų tokius lygius arba pagal tą reglamentą būtų nustatyta, kad tokių lygių nustatyti nereikia;
(10)
veiklioji medžiaga turėtų būti patvirtinta praėjus tinkamam laikotarpiui, per kurį valstybės narės, suinteresuotosios šalys ir prireikus Komisija galėtų pasirengti laikytis naujų dėl medžiagos patvirtinimo atsiradusių reikalavimų;
(11)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Biocidinių produktų nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Jodas (įskaitant polivinilpirolidonjodą) patvirtinamas kaip veiklioji medžiaga, skirta 1-o, 3-io, 4-to ir 22-o tipo biocidiniams produktams gaminti, atsižvelgiant į priede nustatytas specifikacijas ir sąlygas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 31 d.


Input:
32013R0455
L 133/11
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 455/2013
od 7. svibnja 2013.
o upisu naziva u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Ξηρά Σύκα Ταξιάρχη (Xira Syka Taxiarchi) (ZOI))
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode (1), a posebno njezin članak 52. stavak 2.,
budući da:
(1)
Uredba (EU) br. 1151/2012 stupila je na snagu 3. siječnja 2013. Njome je stavljena izvan snage i zamijenjena Uredba Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (2).
(2)
U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, zahtjev Grčke za registraciju naziva „Ξηρά Σύκα Ταξιάρχη (Xira Syka Taxiarchi)” objavljen je u Službenom listu Europske unije (3).
(3)
Kako Komisija nije primila ni jedan prigovor u smislu članka 7. Uredbe (EZ) br. 510/2006, taj bi naziv trebalo upisati u registar,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Naziv naveden u Prilogu ovoj Uredbi ovim se upisuje u registar.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. svibnja 2013.


Input:
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2013 НА КОМИСИЯТА
от 19 ноември 2013 година
за поправка на текста на унгарски език на Регламент (ЕС) № 1129/2011 за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, член 30, параграф 1 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Текстът на унгарски език на Регламент (ЕС) № 1129/2011 на Комисията (2) съдържа няколко грешки, които следва да бъдат поправени. Това не се отнася до текстовете на останалите езици.
(2)
Поради това Регламент (ЕС) № 1129/2011 следва да бъде съответно поправен.
(3)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Отнася се само за текста на унгарски език.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 19 ноември 2013 година.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 5 päivänä lokakuuta 2012,
Amerikan yhdysvaltojen oikeudellisen ja valvontakehyksen tunnustamisesta luottoluokituslaitoksista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 vaatimuksia vastaavaksi
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/628/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komissio antoi 12 päivänä kesäkuuta 2009 Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitealle (CESR), jonka tehtävät ovat siirtyneet Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (2)1 päivänä tammikuuta 2011 perustetulle Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, valtuutuksen, jossa siltä pyydettiin teknisessä lausunnossa arvioimaan USA:n oikeudellista ja valvontakehystä luottoluokituslaitosten osalta.
(2)
CESR korosti 21 päivänä toukokuuta 2010 antamassaan ensimmäisessä lausunnossa kahta alaa (menetelmien ja luokitusten laadun osalta ja luokituksia koskevien tietojen antamisen osalta), joilla Yhdysvaltojen ja unionin kehyksissä oli edelleen huomattavia eroja. Myöhemmin Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act -lain tultua voimaan 21 päivänä heinäkuuta 2010 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen on päivittänyt komissiolle antamaansa teknistä lausuntoa ilmoittamalla, että luottoluokituslaitoksia koskeva Yhdysvaltojen oikeudellinen ja valvontakehys voitaisiin nyt katsoa asetusta (EY) N:o 1060/2009 vastaavaksi.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti on arvioitava kolmen edellytyksen täyttymistä, jotta kolmannen maan oikeudellinen ja valvontakehys voitaisiin katsoa asetusta (EY) N:o 1060/2009 vastaavaksi.
(4)
Ensimmäisen edellytyksen mukaan kolmannen maan luottoluokituslaitoksilla on oltava toimilupa tai niiden on oltava rekisteröityjä, ja niiden on oltava jatkuvasti tehokkaan valvonnan alaisia. Luottoluokituslaitoksia koskeva Yhdysvaltojen oikeudellinen ja valvontakehys muodostuu vuoden 2006 Credit Rating Agency Reform Act -laista, jäljempänä ’Rating Agency Act -laki’, jolla pyritään parantamaan luokitusten laatua, jotta voidaan suojella sijoittajia ja yleistä etua edistämällä vastuuvelvollisuutta, avoimuutta ja kilpailua luottoluokitusalalla, ja Securities Exchange Act -lain, jäljempänä ’Exchange Act -laki’, 15E §:stä (3), 17 §:stä (4) ja 21B §:n a momentista (5). Rating Agency Act -lain operatiivisia säännöksiä alettiin soveltaa Yhdysvaltojen arvopaperi- ja pörssikomitean (SEC) hyväksyttyä kesäkuussa 2007 useita sääntöjä, joilla luottoluokituslaitoksia koskeva rekisteröinti- ja valvontaohjelma pannaan täytäntöön kansallisesti tunnustettujen tilastollisten luokitusjärjestöjen (Nationally Recognized Statistical Rating Organizations) rekisteröimiseksi. Jotta luottoluokituslaitosten antamia luokituksia voitaisiin käyttää sääntelytarkoituksiin, SEC rekisteröi laitokset ja valvoo niitä tämän jälkeen jatkuvasti. SECillä on kokonaisvaltaiset valvontavaltuudet, joiden ansiosta se pystyy tutkimaan, noudattavatko luottoluokituslaitokset oikeudellisia velvoitteitaan. Näihin valtuuksiin sisältyvät valtuudet tutustua asiakirjoihin, suorittaa tutkimuksia ja tehdä tarkastuksia paikalla sekä valtuudet pyytää käyttöönsä puhelinkeskustelujen tai sähköisen viestinnän tallenteita. SEC voi käyttää näitä valtuuksia niin luottoluokituslaitoksiin kuin luottoluokitustoimintaan osallistuviin muihin henkilöihin. Exchange Act -lain 15E §:n p momentin 3 kohdan A alakohdassa edellytetään, että SEC tarkastaa kunkin kansallisesti tunnustetun tilastollisen luokitusjärjestön vähintään kerran vuodessa ja raportoi näiden tarkastusten tuloksista (6). Jos SEC toteaa, että jokin kansallisesti tunnustettu tilastollinen luokitusjärjestö rikkoo jotakin sovellettavasta sääntelykehyksestä johtuvaa velvoitettaan, SEC voi toteuttaa monenlaisia valvontatoimenpiteitä rikkomisen lopettamiseksi. Näihin toimenpiteisiin sisältyvät valtuudet peruuttaa rekisteröinti, keskeyttää luokitusten käyttö sääntelytarkoituksiin ja määrätä luottoluokituslaitoksia lopettamaan rikkominen. SEC voi myös määrätä luottoluokituslaitoksille ankaria seuraamuksia sovellettavien vaatimusten rikkomisesta. Sen vuoksi kansallisesti tunnustetut tilastolliset luokitusjärjestöt ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan alaisia. Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen ja SECin välillä tehdyssä yhteistyösopimuksessa määrätään rajat yli toimivien luottoluokituslaitosten osalta toteutettuja täytäntöönpano- ja valvontatoimenpiteitä koskevasta tietojenvaihdosta.
(5)
Toisen edellytyksen mukaan kolmannen maan luottoluokituslaitoksiin on sovellettava oikeudellisesti sitovia sääntöjä, jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 1060/2009 6-12 artiklan ja liitteen I säännöksiä. Yhdysvaltojen oikeudellinen ja valvontakehys täyttää seuraaviin seikkoihin liittyvät asetuksen (EY) N:o 1060/2009 tavoitteet: eturistiriitojen hallinta, organisatoriset prosessit ja menettelyt, jotka luottoluokituslaitoksella on oltava käytössään, luottoluokitusten ja luottoluokitusmenetelmien laatu, tietojen antaminen luottoluokituksista sekä tietojen yleinen ja säännöllinen julkaiseminen luottoluokitustoiminnasta. Yhdysvaltojen kehys antaa näin ollen vastaavan suojan, kun kyseessä on luottoluokituslaitosten luotettavuus, avoimuus ja hyvä hallintotapa sekä luottoluokitustoiminnan luotettavuus.
(6)
Kolmannen edellytyksen mukaan kolmannen maan sääntelyjärjestelmän on estettävä kyseisen kolmannen maan valvontaviranomaisia ja muita viranomaisia puuttumasta luottoluokitusten sisältöön ja luottoluokituksessa käytettäviin menetelmiin. Tämä toteutuu, koska lainsäädäntö kieltää SECiä ja kaikkia muita Yhdysvaltojen viranomaisia puuttumasta luottoluokitusten sisältöön ja luottoluokitusmenetelmiin.
(7)
Tarkasteltujen seikkojen perusteella voidaan katsoa, että luottoluokituslaitoksia koskeva Yhdysvaltojen oikeudellinen ja valvontakehys täyttää asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan 6 kohdan toisessa alakohdassa vahvistetut edellytykset. Luottoluokituslaitoksia koskevan Yhdysvaltojen oikeudellisen ja valvontakehyksen pitäisi sen vuoksi katsoa vastaavan asetuksella (EY) N:o 1060/2009 säädettyä oikeudellista ja valvontakehystä. Komissio seuraa edelleen yhteistyössä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa luottoluokituslaitoksia koskevan Yhdysvaltojen oikeudellisen ja valvontakehyksen kehitystä ja niiden edellytysten täyttymistä, joiden perusteella tämä päätös on hyväksytty.
(8)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1060/2009 5 artiklan soveltamiseksi luottoluokituslaitoksia koskeva Yhdysvaltojen oikeudellinen ja valvontakehys katsotaan asetuksen (EY) N:o 1060/2009 vaatimuksia vastaavaksi.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 5 päivänä lokakuuta 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2013. október 7.)
a 2009/821/EK határozatnak az állat-egészségügyi határállomások jegyzéke tekintetében történő módosításáról
(az értesítés a C(2013) 6383. számú dokumentummal történt)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2013/491/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 20. cikke (1) és (3) bekezdésére,
tekintettel a harmadik országokból a Közösségbe behozott állatok állat-egészségügyi ellenőrzésére irányadó elvek megállapításáról, valamint a 89/662/EGK, 90/425/EGK és 90/675/EGK irányelvek módosításáról szóló, 1991. július 15-i 91/496/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 6. cikke (4) bekezdése második albekezdésének második mondatára és (5) bekezdésére,
tekintettel a harmadik országokból a Közösségbe behozott termékek állat-egészségügyi ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1997. december 18-i 97/78/EK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2009/821/EK bizottsági határozat (4) megállapítja a 91/496/EGK és 97/78/EK irányelvnek megfelelően jóváhagyott állat-egészségügyi határállomások jegyzékét. E jegyzéket az említett határozat I. melléklete tartalmazza.
(2)
A Dániától, Németországtól, Spanyolországtól, Franciaországtól, Olaszországtól és az Egyesült Királyságtól kapott bejelentések alapján a 2009/821/EK határozat I. mellékletében szereplő jegyzékben az ezekben a tagállamokban található állat-egészségügyi határállomásokra vonatkozó bejegyzéseket módosítani kell.
(3)
A Bizottság ellenőrző szolgálata, az Élelmiszerügyi és Állategészségügyi Hivatal által végzett sikeres ellenőrzéseket követően négy horvátországi állat-egészségügyi határállomást további jóváhagyási kategóriákkal lehetett kiegészíteni, továbbá az egyesült királyságbeli London-Gateway tekintetében új állat-egészségügyi határállomás vehető fel a 2009/821/EK határozat I. mellékletében szereplő jegyzéken az érintett tagállamokra vonatkozó bejegyzésekbe. Mivel Horvátország csatlakozási szerződése 2013. július 1-jén lépett hatályba, a fenti ellenőrzést pedig ezt megelőzően hajtották végre, a horvát állat-egészségügyi határállomásokra vonatkozó módosításokat visszamenőleges hatállyal 2013. július 1-jétől kell alkalmazni annak biztosítására, hogy a jelenlegi kereskedelem számára ne keletkezzen akadály.
(4)
Lengyelország bejelentette, hogy a Świnoujście kikötőjénél található állat-egészségügyi határállomást el kell hagyni az adott országra vonatkozó bejegyzések jegyzékéről. A 2009/821/EK határozat I. mellékletében szereplő, az említett tagállamra vonatkozó bejegyzések jegyzékét ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(5)
A 2009/821/EK határozatot ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(6)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2009/821/EK határozat I. melléklete e határozat mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
A melléklet 5. pontjában foglalt módosítást visszamenőlegesen, 2013. július 1-jétől kell alkalmazni.
3. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 7-én.


Input:
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 735/2014
оd 4. srpnja 2014.
o 216. izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s mrežom Al Qaidom
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 881/2002 od 27. svibnja 2002. o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s mrežom Al Qaidom (1), a posebno njezin članak 7. stavak 1. točku (a) i članak 7.a stavak 1.,
budući da:
(1)
U Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 navode se osobe, skupine i subjekti na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora u skladu s tom Uredbom.
(2)
Odbor za sankcije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 26. lipnja 2014. odlučio je dodati jednu fizičku osobu i jedan subjekt na svoj popis osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i gospodarskih izvora.
(3)
Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 trebalo bi stoga na odgovarajući način ažurirati,
(4)
Kako bi se osigurala učinkovitost mjera predviđenih ovom Uredbom, ova Uredba trebala bi odmah stupiti na snagu,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 4. srpnja 2014.