Input:
ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 1147/2012 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 4ης Δεκεμβρίου 2012
για την τροποποίηση του παραρτήματος II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τη χρήση του κηρού μελισσών (E 901), του καρναουβικού κηρού (E 903), του σελάκ (Ε 904) και του μικροκρυσταλλικού κηρού (Ε 905) σε ορισμένους καρπούς
(Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2008, που αφορά τα πρόσθετα τροφίμων (1), και ιδίως το άρθρο 10 παράγραφος 3 και το άρθρο 30 παράγραφος 5,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Το παράρτημα II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 θεσπίζει ενωσιακό κατάλογο προσθέτων τροφίμων που εγκρίνονται για χρήση σε τρόφιμα και καθορίζει τους όρους χρήσης τους.
(2)
Ο εν λόγω κατάλογος μπορεί να τροποποιηθεί σύμφωνα με τη διαδικασία που αναφέρεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1331/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 16ης Δεκεμβρίου 2008, για τη θέσπιση ενιαίας διαδικασίας έγκρισης για τα πρόσθετα τροφίμων, τα ένζυμα τροφίμων και τις αρωματικές ύλες τροφίμων (2).
(3)
Σύμφωνα με το άρθρο 3 παράγραφος 1 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1331/2008, ο ενωσιακός κατάλογος προσθέτων τροφίμων μπορεί να επικαιροποιείται, είτε με πρωτοβουλία της Επιτροπής είτε κατόπιν αίτησης.
(4)
Η Επιτροπή έχει λάβει πολλές αιτήσεις για να εγκριθεί η χρήση του κηρού μελισσών (E 901) στις πιπεριές, τις τομάτες, τα αγγούρια, τις μπανάνες, τα μάνγκο και τα αβοκάντο, στα ρόδια και σε όλα τα φρούτα, η χρήση του καρναουβικού κηρού (E 903) και του σελάκ (Ε 904) στα ρόδια και τα μάνγκο, τα αβοκάντο και τους καρπούς παπάγιας και η χρήση του μικροκρυσταλλικού κηρού (Ε 905) στους ανανάδες. Οι αιτήσεις αυτές τέθηκαν στη διάθεση των κρατών μελών.
(5)
Ο κηρός μελισσών (E 901), ο καρναουβικός κηρός (E 903), το σελάκ (Ε 904) και ο μικροκρυσταλλικός κηρός (Ε 905) έχει ζητηθεί να χρησιμοποιούνται ως υλικά για γλασάρισμα για την επιφανειακή επεξεργασία των φρούτων ή των παρόμοιων με φρούτα λαχανικών ώστε να επιτυγχάνεται η καλύτερη διατήρησή τους. Η επεξεργασία αυτή προστατεύει τα φρούτα από την αφυδάτωση και την οξείδωση και εμποδίζει την ανάπτυξη μυκήτων και ορισμένων μικροοργανισμών. Υπάρχει τεχνολογική ανάγκη, ιδίως για τα φρούτα που εισάγονται κυρίως από χώρες με τροπικό κλίμα. Τα φρούτα αυτά πρέπει, επιπλέον, να προστατεύονται κατά τη μεταφορά τους σε μεγάλες αποστάσεις.
(6)
Τα εν λόγω πρόσθετα τροφίμων πρόκειται να χρησιμοποιούνται μόνο για εξωτερική επεξεργασία και δεν αναμένεται να μεταναστεύσουν στο εσωτερικό βρώσιμο μέρος των φρούτων. Για τον λόγο αυτόν, η χρήση τους σε φρούτα των οποίων ο φλοιός δεν καταναλώνεται δεν ενδέχεται να έχει επίδραση στην ανθρώπινη υγεία. Επομένως, κρίνεται σκόπιμο να επιτραπεί η χρήση του κηρού μελισσών (E 901), του καρναουβικού κηρού (E 903), του σελάκ (Ε 904) και του μικροκρυσταλλικού κηρού (Ε 905) στα φρούτα τα οποία εισάγονται κατά κύριο λόγο από χώρες με τροπικό κλίμα, δηλαδή στις μπανάνες, τα μάνγκο, τα αβοκάντο, τα ρόδια, τις παπάγιες και τους ανανάδες.
(7)
Σύμφωνα με το άρθρο 3 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1331/2008, η Επιτροπή πρέπει να ζητά τη γνώμη της Ευρωπαϊκής Αρχής για την Ασφάλεια των Τροφίμων («η Αρχή») για την επικαιροποίηση του ενωσιακού καταλόγου προσθέτων τροφίμων ο οποίος αναφέρεται στο παράρτημα II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008, εκτός από τις περιπτώσεις που η εν λόγω επικαιροποίηση δεν πρόκειται να έχει επίδραση στην ανθρώπινη υγεία. Επειδή η έγκριση της χρήσης του κηρού μελισσών (E 901) στις μπανάνες, τα μάνγκο και τα ρόδια, η χρήση του καρναουβικού κηρού (E 903) και του σελάκ (Ε 904) στα ρόδια, τα μάνγκο, τα αβοκάντο και τις παπάγιες και η χρήση του μικροκρυσταλλικού κηρού (Ε 905) στους ανανάδες αποτελεί επικαιροποίηση του εν λόγω καταλόγου η οποία δεν ενδέχεται να έχει επίδραση στην ανθρώπινη υγεία, δεν είναι αναγκαίο να ζητηθεί η γνώμη της Αρχής.
(8)
Η Επιτροπή θα μελετήσει περαιτέρω τα αιτήματα για χρήση των κηρών σε άλλα φρούτα και λαχανικά λαμβάνοντας υπόψη την ασφάλεια των καταναλωτών στην περίπτωση που ενδεχομένως καταναλώνονται και τα εξωτερικά τους μέρη, την τεχνολογική αιτιολόγηση και την πιθανή παραπλάνηση των καταναλωτών, συμπεριλαμβανομένων των απαιτήσεων επισήμανσης.
(9)
Σύμφωνα με τις μεταβατικές διατάξεις του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1129/2011 της Επιτροπής (3) ο κατάλογος των προσθέτων τροφίμων που καθορίζεται στο παράρτημα II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 ισχύει καταρχήν από την 1η Ιουνίου 2013. Προκειμένου να επιτραπούν οι νέες χρήσεις των εγκεκριμένων προσθέτων τροφίμων στην αγορά πριν από την ημερομηνία αυτή, είναι αναγκαίο να καθοριστεί εγγύτερη ημερομηνία εφαρμογής όσον αφορά τις χρήσεις αυτές.
(10)
Επομένως, το παράρτημα II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 θα πρέπει να τροποποιηθεί ανάλογα.
(11)
Τα μέτρα που προβλέπονται στον παρόντα κανονισμό είναι σύμφωνα με τη γνώμη της μόνιμης επιτροπής για την τροφική αλυσίδα και την υγεία των ζώων, ενώ ούτε το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο ούτε το Συμβούλιο αντιτάχθηκαν σ’ αυτά,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008
Το παράρτημα II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 τροποποιείται σύμφωνα με το παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την εικοστή ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 4 Δεκεμβρίου 2012.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 922/2014,
annettu 25 päivänä elokuuta 2014,
tehoaineen metaflumitsoni hyväksymisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta sekä neuvoston direktiivien 79/117/ETY ja 91/414/ETY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 2 kohdan ja 78 artiklan 2 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti neuvoston direktiivin 91/414/ETY (2) säännöksiä sovelletaan hyväksymismenettelyn ja hyväksynnän edellytysten osalta tehoaineisiin, joista on tehty päätös kyseisen direktiivin 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti ennen 14 päivää kesäkuuta 2011. Metaflumitsonin osalta asetuksen (EY) N:o 1107/2009 80 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät komission päätöksellä 2006/517/EY (3).
(2)
Direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta vastaanotti 29 päivänä maaliskuuta 2005 BASF SE:ltä hakemuksen metaflumitsoni-nimisen tehoaineen sisällyttämiseksi direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I. Päätöksessä 2006/517/EY vahvistettiin, että asiakirja-aineisto oli täydellinen, eli sen voitiin periaatteessa katsoa täyttävän direktiivin 91/414/ETY liitteissä II ja III asetetut tietovaatimukset.
(3)
Kyseisen tehoaineen vaikutukset ihmisten ja eläinten terveyteen ja ympäristöön on arvioitu direktiivin 91/414/ETY 6 artiklan 2 ja 4 kohdan säännösten mukaisesti hakijan ehdottamien käyttötarkoitusten osalta. Esittelevä jäsenvaltio toimitti arviointikertomuksen luonnoksen 29 päivänä maaliskuuta 2005. Hakijalta pyydettiin komission asetuksen (EU) N:o 188/2011 (4) 11 artiklan 6 kohdan mukaisesti lisätietoja 5 päivänä heinäkuuta 2011. Yhdistyneen kuningaskunnan näistä lisätiedoista tekemä arviointi toimitettiin päivitetyn arviointikertomuksen luonnoksen muodossa 8 päivänä kesäkuuta 2012.
(4)
Jäsenvaltiot ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, ovat tarkastelleet arviointikertomuksen luonnosta. Elintarviketurvallisuusviranomainen esitti komissiolle päätelmänsä (5) metaflumitsoni-tehoaineen käyttöä torjunta-aineissa koskevasta riskinarvioinnista 13 päivänä syyskuuta 2013. Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelivat arviointikertomuksen luonnosta ja elintarviketurvallisuusviranomaisen päätelmiä elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa, ja metaflumitsonia koskeva komission tarkastelukertomus saatiin valmiiksi pysyvässä kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomiteassa 11 päivänä heinäkuuta 2014.
(5)
Eri tutkimuksista on käynyt ilmi, että metaflumitsonia sisältävien kasvinsuojeluaineiden voidaan yleisesti olettaa täyttävän direktiivin 91/414/ETY 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa ja 5 artiklan 3 kohdassa säädetyt vaatimukset erityisesti tutkittujen ja komission tarkastelukertomuksessa lueteltujen käyttötarkoitusten osalta. Näin ollen metaflumitsoni on aiheellista hyväksyä.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhdessä sen 6 artiklan kanssa ja ottaen huomioon nykyinen tieteellinen ja tekninen tietämys hyväksyntään on kuitenkin tarpeen liittää tiettyjä edellytyksiä ja rajoituksia. Erityisesti on aiheellista edellyttää lisää vahvistavia tietoja.
(7)
Kohtuullinen määräaika on tarpeen ennen hyväksymistä, jotta jäsenvaltiot ja asianomaiset osapuolet voivat valmistautua hyväksymisestä seuraaviin uusiin vaatimuksiin.
(8)
Rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1107/2009 säädettyjen hyväksynnästä johtuvien velvoitteiden soveltamista ja ottaen huomioon direktiivistä 91/414/ETY asetukseen (EY) N:o 1107/2009 siirtymisestä aiheutuva erityistilanne olisi kuitenkin sovellettava seuraavia säännöksiä. Jäsenvaltioilla olisi hyväksymisen jälkeen oltava kuusi kuukautta aikaa tarkistaa metaflumitsonia sisältävien kasvinsuojeluaineiden luvat. Jäsenvaltioiden olisi tapauksen mukaan muutettava lupia taikka korvattava tai peruutettava ne. Mainitusta määräajasta poiketen olisi yhdenmukaisten periaatteiden mukaisesti säädettävä pidemmästä määräajasta direktiivin 91/414/ETY liitteen III mukaisen, kutakin kasvinsuojeluainetta ja kutakin aiottua käyttötarkoitusta koskevan täydellisen asiakirja-aineiston toimittamista ja arviointia varten.
(9)
Komission asetuksen (ETY) N:o 3600/92 (6) puitteissa arvioitujen tehoaineiden sisällyttämisestä direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I saatu aiempi kokemus on osoittanut, että tietojen saantiin liittyviä nykyisten lupien haltijoiden velvollisuuksia voi olla vaikea tulkita. Uusien vaikeuksien välttämiseksi näyttääkin olevan tarpeen selkeyttää jäsenvaltioiden velvollisuuksia ja erityisesti velvollisuutta tarkistaa, että luvanhaltija osoittaa, että kyseisen direktiivin liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto on saatavilla. Tällä selvennyksellä ei kuitenkaan aiheuteta jäsenvaltioille tai luvanhaltijoille uusia velvoitteita verrattuna direktiiveihin, joita on tähän mennessä annettu kyseisen direktiivin liitteen I muuttamiseksi, tai verrattuna asetuksiin, joita on annettu tehoaineiden hyväksymisestä.
(10)
Asetuksen (EY) N:o 1107/2009 13 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi muutettava komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 (7) liitettä.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tehoaineen hyväksyminen
Hyväksytään liitteessä I esitetty tehoaine metaflumitsoni kyseisessä liitteessä vahvistetuin edellytyksin.
2 artikla
Kasvinsuojeluaineiden uudelleenarviointi
1. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti tarvittaessa muutettava tai peruutettava metaflumitsonia tehoaineena sisältävien kasvinsuojeluaineiden voimassa olevat luvat viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015.
Jäsenvaltioiden on kyseiseen päivämäärään mennessä erityisesti tarkistettava, että tämän asetuksen liitteen I edellytykset täyttyvät, lukuun ottamatta kyseisessä liitteessä olevassa erityisiä säännöksiä koskevassa sarakkeessa mainittuja edellytyksiä, ja että luvanhaltijalla tai luvanhaltijan saatavilla on direktiivin 91/414/ETY liitteen II vaatimukset täyttävä asiakirja-aineisto kyseisen direktiivin 13 artiklan 1-4 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 1107/2009 62 artiklan edellytysten mukaisesti.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on arvioitava uudelleen kaikki sellaiset sallitut kasvinsuojeluaineet, jotka sisältävät metaflumitsonia joko ainoana tehoaineena tai yhtenä monista tehoaineista, jotka kaikki oli 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä sisällytetty täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteeseen; arviointi on suoritettava asetuksen (EY) N:o 1107/2009 29 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen yhdenmukaisten periaatteiden mukaisesti, direktiivin 91/414/ETY liitteessä III säädetyt vaatimukset täyttävän asiakirja-aineiston perusteella ja ottaen huomioon tämän asetuksen liitteessä I oleva erityisiä säännöksiä koskeva sarake. Jäsenvaltioiden on kyseisen arvioinnin perusteella määritettävä, täyttääkö tuote asetuksen (EY) N:o 1107/2009 29 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset.
Määrittämisen jälkeen jäsenvaltioiden on
a)
niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät metaflumitsonia ainoana tehoaineena, tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016; tai
b)
niiden tuotteiden osalta, jotka sisältävät metaflumitsonia yhtenä monista tehoaineista, tarvittaessa muutettava lupaa tai peruutettava se viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2016 taikka siinä säädöksessä tai niissä säädöksissä, joilla kyseinen aine tai aineet lisättiin direktiivin 91/414/ETY liitteeseen I tai joilla kyseinen aine tai kyseiset aineet hyväksyttiin, tällaista muuttamista tai peruuttamista varten vahvistettuna ajankohtana sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.
3 artikla
Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 muuttaminen
Muutetaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liite tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.
4 artikla
Voimaantulo ja soveltamispäivä
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä elokuuta 2014.


Input:
DECISIONE DEL CONSIGLIO
del 9 dicembre 2013
relativa alla firma, per conto dell’Unione europea, del protocollo sull’eliminazione del commercio illegale dei prodotti del tabacco della convenzione quadro dell’Organizzazione mondiale della sanità per la lotta contro il tabagismo, fatta eccezione per le disposizioni relative agli obblighi concernenti la cooperazione giudiziaria in materia penale, la definizione dei reati e la cooperazione di polizia
(2013/745/UE)
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 33, l’articolo 113, l’articolo 114 e l’articolo 207, paragrafo 4, primo comma, in combinato disposto con l’articolo 218, paragrafo 5 e l’articolo 218 paragrafo 8, secondo comma,
vista la proposta della Commissione europea,
considerando quanto segue:
(1)
Il 22 ottobre 1999 il Consiglio ha autorizzato la Commissione a negoziare, nel contesto dell’Organizzazione mondiale della sanità (OMS), una convenzione quadro per la lotta contro il tabagismo (FCTC) e i relativi protocolli. Tale autorizzazione è stata modificata dal Consiglio il 21 aprile 2001 e, il 20 dicembre 2007, in riferimento al protocollo sull’eliminazione del commercio illegale dei prodotti del tabacco (il «protocollo»). I negoziati sono stati condotti dalla Commissione in conformità delle direttive di negoziato adottate dal Consiglio e si sono positivamente conclusi con l’adozione del protocollo in occasione della quinta conferenza delle parti contraenti della FCTC dell’OMS il 12 novembre 2012 a Seoul (Repubblica di Corea).
(2)
La conclusione della FCTC è stata approvata per conto della Comunità con la decisione 2004/513/CE del Consiglio (1); tale approvazione è necessaria affinché l’Unione possa diventare parte contraente del protocollo.
(3)
Il protocollo rappresenta un importante contributo agli sforzi internazionali mirati all’eliminazione di tutte le forme di commercio illegale dei prodotti del tabacco, che costituisce una componente essenziale della lotta al tabagismo.
(4)
L’Unione ha la competenza esclusiva per varie disposizioni del protocollo che rientrano nell’ambito di applicazione della politica commerciale comune dell’Unione o allorché sia stata adottata una corrispondente legislazione dell’Unione. È opportuno pertanto che il protocollo sia firmato per conto dell’Unione europea, con riserva della sua conclusione in una data successiva.
(5)
Firmando il protocollo l’Unione non eserciterà una competenza concorrente; pertanto gli Stati membri mantengono le rispettive competenze nei settori contemplati dal protocollo che non incidono su norme comuni o non ne modificano la portata.
(6)
Il protocollo stabilisce gli obblighi per le parti contraenti concernenti la cooperazione giudiziaria in materia penale, la definizione dei reati e la cooperazione di polizia. Pertanto dette disposizioni rientrano nell’ambito di applicazione della parte terza, titolo V del trattato sul funzionamento dell’Unione europea, e si applicano il protocollo n. 21 sulla posizione del Regno Unito e dell’Irlanda rispetto allo spazio di libertà, sicurezza e giustizia e il protocollo n. 22 sulla posizione della Danimarca, entrambi allegati al trattato sull’Unione europea e al trattato sul funzionamento dell’Unione europea.
(7)
In parallelo con la presente decisione verrà separatamente adottata una decisione (2) relativa alla firma del protocollo, per quanto riguarda le disposizioni relative agli obblighi concernenti la cooperazione giudiziaria in materia penale, la definizione dei reati e la cooperazione di polizia.
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
È autorizzata la firma del protocollo sull’eliminazione del commercio illegale dei prodotti del tabacco della convenzione dell’OMS per la lotta contro il tabagismo, fatta eccezione per le disposizioni relative agli obblighi concernenti la cooperazione giudiziaria in materia penale, la definizione dei reati e la cooperazione di polizia, con riserva della conclusione di detto protocollo (3).
Articolo 2
Il presidente del Consiglio è autorizzato a designare la persona o le persone abilitate a firmare il protocollo per conto dell’Unione, fatta eccezione per le disposizioni relative agli obblighi concernenti la cooperazione giudiziaria in materia penale, la definizione dei reati e la cooperazione di polizia.
Articolo 3
La presente decisione entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Fatto a Bruxelles, il 9 dicembre 2013


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 350/2013,
17. aprill 2013,
millega kiidetakse heaks toimeaine biksafeen kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 2 ja artikli 78 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 80 lõike 1 punktile a kohaldatakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ (2) seoses heakskiitmise menetluse ja tingimustega nende toimeainete suhtes, mille kohta on vastu võetud otsus kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 6 lõikega 3 enne 14. juunit 2011. Biksafeeni puhul on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 80 lõike 1 punkti a tingimused täidetud komisjoni otsusega 2009/700/EÜ (3).
(2)
Vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikele 2 sai Ühendkuningriik äriühingult Bayer CropScience 8. oktoobril 2008 taotluse toimeaine biksafeeni kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Otsusega 2009/700/EÜ kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas loetletud andmete ja teabe nõuetele.
(3)
Kõnealuse toimeaine mõju inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale taotleja kavandatud kasutusviiside puhul on hinnatud vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigetele 2 ja 4. Määratud referentliikmesriik esitas esialgse hindamisaruande 19. juulil 2011.
(4)
Esialgse hindamisaruande on läbi vaadanud liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”). Toiduohutusamet esitas komisjonile oma järeldused toimeaine biksafeeni pestitsiidina kasutamise riskihindamise läbivaatamise kohta (4)15. oktoobril 2012. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid esialgse hindamisaruande ja toiduohutusameti järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 15. märtsil 2013 vormistati komisjoni lõplik läbivaatamisaruanne biksafeeni kohta.
(5)
Mitme uuringu põhjal on selgunud, et biksafeeni sisaldavad taimekaitsevahendid võivad eeldatavalt üldjoontes vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktidega a ja b ning artikli 5 lõikega 3 ette nähtud nõuetele, eelkõige seoses komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviisidega. Seetõttu on asjakohane biksafeen heaks kiita.
(6)
Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 13 lõike 2 kohaselt koostoimes artikliga 6 ning teaduse ja tehnika arengut arvestades oleks siiski vaja lisada teatavad tingimused ja piirangud.
(7)
Enne toimeaine heakskiitmist tuleks jätta piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid teha ettevalmistusi heakskiitmisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.
(8)
Ilma et see piiraks määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine heakskiitmisega, ja võttes arvesse eriolukorda, mille põhjustas üleminek direktiivilt 91/414/EMÜ määrusele (EÜ) nr 1107/2009, kohaldatakse järgmist. Liikmesriikidele tuleks pärast toimeaine heakskiitmist anda kuus kuud aega biksafeeni sisaldavate taimekaitsevahendite lubade läbivaatamiseks. Liikmesriigid peaksid vajaduse korral lubasid muutma, need asendama või tagasi võtma. Erandina kõnealusest tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendit ja iga selle kavandatud kasutusala käsitlevate täielike, direktiivi 91/414/EMÜ III lisa kohaste ajakohastatud toimikute esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas ühtsete põhimõtetega.
(9)
Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (5) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise kogemused on näidanud, et seoses andmetele juurdepääsuga võib tekkida raskusi kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, kas loa omanik on tõendanud, et kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele vastav toimik on kättesaadav. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi, võrreldes kõnealuse direktiivi I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega või määrustega, millega kiidetakse heaks toimeaineid.
(10)
Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 13 lõike 4 kohaselt tuleks komisjoni 25. mai 2011. aasta rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses heakskiidetud toimeainete loeteluga) (6) lisa vastavalt muuta.
(11)
Käesoleva määrusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Toimeaine heakskiitmine
I lisas esitatud toimeaine biksafeen kiidetakse heaks vastavalt kõnealuses lisas sätestatud tingimustele.
Artikkel 2
Taimekaitsevahendite uuestihindamine
1. Liikmesriigid muudavad vajaduse korral määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt toimeainena biksafeeni sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need 31. märtsiks 2014.
Liikmesriigid veenduvad nimetatud tähtpäevaks eelkõige selles, et käesoleva määruse I lisas sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud nimetatud lisa erisätete veerus nimetatud tingimused, ning et loaomanikul on vastavalt määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 62 ja direktiivi 91/414/EMÜ artikli 13 lõigetes 1-4 sätestatud tingimustele olemas kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
2. Erandina lõikest 1 hindavad liikmesriigid uuesti iga lubatud taimekaitsevahendit, mis sisaldab biksafeeni kas ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 30. septembriks 2013 kantud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisasse, lähtudes määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 6 sätestatud ühtsetest põhimõtetest, tuginedes direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastavale toimikule ja võttes arvesse käesoleva määruse I lisa erisätteid. Kõnealuse hindamise alusel teevad liikmesriigid kindlaks, kas toode vastab määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
Pärast otsustamist toimivad liikmesriigid järgmiselt:
a)
kui toode sisaldab biksafeeni ainsa toimeainena, muudavad nad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. märtsiks 2015, või
b)
kui toode sisaldab biksafeeni ühena mitmest toimeainest, muudavad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. märtsiks 2015 või kuupäevaks, mis on ette nähtud loa muutmiseks või tühistamiseks vastavas õigusaktis või vastavates õigusaktides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on kantud direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse või millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained on heaks kiidetud, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.
Artikkel 3
Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 muutmine
Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale.
Artikkel 4
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. oktoobrist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 17. aprill 2013


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 356/2013 DA COMISSÃO
de 18 de abril de 2013
que aprova a substância ativa halossulfurão-metilo, em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1107/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo à colocação dos produtos fitofarmacêuticos no mercado, e que altera o anexo do Regulamento de Execução (UE) n.o 540/2011 da Comissão
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1107/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de outubro de 2009, relativo à colocação dos produtos fitofarmacêuticos no mercado e que revoga as Diretivas 79/117/CEE e 91/414/CEE do Conselho (1), nomeadamente o artigo 13.o, n.o 2, e o artigo 78.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
Em conformidade com o artigo 80.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (CE) n.o 1107/2009, a Diretiva 91/414/CEE do Conselho (2) é aplicável, no que respeita ao procedimento e às condições de aprovação, às substâncias ativas para as quais tenha sido adotada uma decisão nos termos do artigo 6.o, n.o 3, dessa diretiva antes de 14 de junho de 2011. Relativamente ao halossulfurão-metilo, as condições previstas no artigo 80.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (CE) n.o 1107/2009 foram preenchidas através da Decisão 2006/586/CE da Comissão (3).
(2)
Em conformidade com o artigo 6.o, n.o 2, da Diretiva 91/414/CEE, a Itália recebeu, em 19 de maio de 2005, um pedido da empresa Nissan Chemical Europe S.A.R.L. com vista à inclusão da substância ativa halossulfurão-metilo no anexo I da Diretiva 91/414/CEE. A Decisão 2006/586/CE corroborou a conformidade do processo, isto é, que podia considerar-se que este satisfazia, em princípio, as exigências de dados e informações dos anexos II e III da Diretiva 91/414/CEE.
(3)
Em conformidade com o artigo 6.o, n.os 2 e 4, da Diretiva 91/414/CEE, foram avaliados os efeitos dessa substância ativa na saúde humana e animal e no ambiente, no que respeita às utilizações propostas pelo requerente. Em 30 de março de 2007, o Estado-Membro designado relator apresentou um projeto de relatório de avaliação.
(4)
O projeto de relatório de avaliação foi analisado pelos Estados-Membros e pela Autoridade Europeia para a Segurança dos Alimentos (a seguir designada «Autoridade»). Em 26 de novembro de 2012, a Autoridade apresentou à Comissão as suas conclusões sobre a análise da avaliação dos riscos de pesticidas relativa à substância ativa halossulfurão-metilo (4). O projeto de relatório de avaliação e as conclusões da Autoridade foram revistos pelos Estados-Membros e pela Comissão no âmbito do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal e o projeto de relatório de avaliação foi concluído em 15 de março de 2013, sob a forma de relatório de revisão da Comissão sobre a substância halossulfurão-metilo.
(5)
Os diversos exames efetuados permitem presumir que os produtos fitofarmacêuticos que contêm halossulfurão-metilo satisfazem, em geral, os requisitos definidos no artigo 5.o, n.o 1, alíneas a) e b), e no artigo 5.o, n.o 3, da Diretiva 91/414/CEE, designadamente no que diz respeito à utilização examinada e detalhada no relatório de revisão da Comissão. É, por conseguinte, adequado aprovar o halossulfurão-metilo.
(6)
Em conformidade com o artigo 13.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 1107/2009, conjugado com o artigo 6.o do mesmo regulamento, e à luz dos conhecimentos científicos e técnicos atuais, é necessário, contudo, incluir certas condições e restrições. Convém, em especial, requerer mais informações confirmatórias.
(7)
Deve prever-se um prazo razoável antes da aprovação para que os Estados-Membros e as partes interessadas possam preparar-se para cumprir os novos requisitos daí resultantes.
(8)
Sem prejuízo das obrigações definidas no Regulamento (CE) n.o 1107/2009 em consequência da aprovação, tendo em conta a situação específica criada pela transição da Diretiva 91/414/CEE para o Regulamento (CE) n.o 1107/2009, devem, no entanto, ser aplicadas as seguintes condições. Os Estados-Membros devem dispor de um período de seis meses após a aprovação para reexaminar as autorizações de produtos fitofarmacêuticos que contenham halossulfurão-metilo. Os Estados-Membros devem alterar, substituir ou retirar, consoante o caso, as autorizações existentes. Em derrogação do prazo mencionado, deve prever-se um período mais longo para a apresentação e avaliação da atualização do processo completo, tal como especificado no anexo III da Diretiva 91/414/CEE, de cada produto fitofarmacêutico para cada utilização prevista, em conformidade com os princípios uniformes.
(9)
A experiência adquirida com a inclusão no anexo I da Diretiva 91/414/CEE de substâncias ativas avaliadas no âmbito do Regulamento (CEE) n.o 3600/92 da Comissão, de 11 de dezembro de 1992, que estabelece normas de execução para a primeira fase do programa de trabalho referido no n.o 2 do artigo 8.o da Diretiva 91/414/CEE do Conselho relativa à colocação dos produtos fitofarmacêuticos no mercado (5), revelou que podem surgir dificuldades na interpretação das obrigações dos titulares das autorizações existentes no que respeita ao acesso aos dados. Assim, para evitar mais dificuldades, importa clarificar as obrigações dos Estados-Membros, especialmente a de verificar se o titular de uma autorização demonstra ter acesso a um processo que satisfaz os requisitos do anexo II daquela diretiva. Contudo, esta clarificação não impõe nem aos Estados-Membros, nem aos titulares de autorizações mais obrigações do que as previstas nas diretivas adotadas até à data que alteram o anexo I da referida diretiva ou nos regulamentos que aprovam substâncias ativas.
(10)
Em conformidade com o artigo 13.o, n.o 4, do Regulamento (CE) n.o 1107/2009, o anexo do Regulamento de Execução (UE) n.o 540/2011 da Comissão, de 25 de maio de 2011, que dá execução ao Regulamento (CE) n.o 1107/2009 do Parlamento Europeu e do Conselho no que diz respeito à lista de substâncias ativas aprovadas (6) deve ser alterado em conformidade.
(11)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Aprovação da substância ativa
É aprovada a substância ativa halossulfurão-metilo, tal como especificada no anexo I, sob reserva das condições estabelecidas no mesmo anexo.
Artigo 2.o
Reavaliação de produtos fitofarmacêuticos
1. Em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 1107/2009, os Estados-Membros devem, se necessário, alterar ou retirar, até 31 de março de 2014, as autorizações existentes de produtos fitofarmacêuticos que contenham halossulfurão-metilo como substância ativa.
Até essa data, devem verificar, em especial, se são cumpridas as condições do anexo I do presente regulamento, com exceção das identificadas na coluna relativa às disposições específicas do referido anexo, e se o titular da autorização detém ou tem acesso a um processo que cumpra os requisitos do anexo II da Diretiva 91/414/CEE, em conformidade com as condições do artigo 13.o, n.os 1 a 4, da referida diretiva e do artigo 62.o do Regulamento (CE) n.o 1107/2009.
2. Em derrogação ao n.o 1, os Estados-Membros devem reavaliar cada produto fitofarmacêutico autorizado que contenha halossulfurão-metilo como única substância ativa ou acompanhada de outras substâncias ativas, todas elas incluídas no anexo do Regulamento de Execução (UE) n.o 540/2011 até 30 de setembro de 2013, em conformidade com os princípios uniformes referidos no artigo 29.o, n.o 6, do Regulamento (CE) n.o 1107/2009, com base num processo que cumpra os requisitos do anexo III da Diretiva 91/414/CEE e tendo em conta a coluna relativa às disposições específicas do anexo I do presente regulamento. Com base nessa avaliação, os Estados-Membros devem determinar se o produto satisfaz as condições estabelecidas no artigo 29.o, n.o 1, do Regulamento (CE) n.o 1107/2009.
Na sequência dessa determinação, os Estados-Membros:
a)
No caso de um produto que contenha halossulfurão-metilo como única substância ativa, devem, se necessário, alterar ou retirar a autorização até 31 de março de 2015; ou
b)
No caso de um produto que contenha halossulfurão-metilo entre outras substâncias ativas, devem, se necessário, alterar ou retirar a autorização até 31 de março de 2015 ou até à data fixada para essa alteração ou retirada no respetivo ato ou atos que acrescentaram a substância ou as substâncias relevantes ao anexo I da Diretiva 91/414/CEE, ou aprovaram essa substância ou substâncias, consoante a data que for posterior.
Artigo 3.o
Alterações ao Regulamento de Execução (UE) n.o 540/2011
O anexo do Regulamento de Execução (UE) n.o 540/2011 é alterado em conformidade com o anexo II do presente regulamento.
Artigo 4.o
Entrada em vigor e data de aplicação
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
É aplicável a partir de 1 de outubro de 2013.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de abril de 2013.


Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 927/2012
z 9. októbra 2012,
ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1), a najmä na jeho články 9 a 12,
keďže:
(1)
Nariadením (EHS) č. 2658/87 sa zaviedla nomenklatúra tovaru (ďalej len „kombinovaná nomenklatúra“) tak, aby zároveň spĺňala požiadavky Spoločného colného sadzobníka, ako aj štatistiky o zahraničnom obchode Únie a ostatných politík Únie týkajúcich sa dovozu alebo vývozu tovaru.
(2)
V záujme zjednodušenia právnych predpisov je vhodné kombinovanú nomenklatúru aktualizovať a prispôsobiť jej štruktúru.
(3)
Je potrebné zmeniť a doplniť kombinovanú nomenklatúru tak, aby sa v nej zohľadňovali: zmeny súvisiace s požiadavkami týkajúcimi sa štatistiky a obchodnej politiky, zmeny vykonané v záujme splnenia medzinárodných záväzkov, technologický a obchodný vývoj, a potrebu zosúladenia alebo objasnenia textov.
(4)
V súlade s článkom 12 nariadenia (EHS) č. 2658/87 by sa príloha I k uvedenému nariadeniu mala nahradiť s účinnosťou od 1. januára 2013 úplnou verziou kombinovanej nomenklatúry spolu so všeobecnými a zmluvnými colnými sadzbami, ktoré vyplývajú z opatrení prijatých Radou alebo Komisiou.
(5)
Opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre colný kódex,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha I k nariadeniu (EHS) č. 2658/87 sa nahrádza textom uvedeným v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 2013.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 9. októbra 2012


Input:
32013D0253
L 145/35
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
29.05.2013.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
od 29. svibnja 2013.
o izmjeni Odluke 2006/473/EZ u pogledu priznavanja određenih trećih zemalja i određenih područja trećih zemalja kao nezaraženih štetnim organizmima Xanthomonas campestris (svi sojevi patogeni za rod Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes i Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus)
(priopćena pod brojem dokumenta C(2013) 3057)
(2013/253/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske Zajednice,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2000/29/EZ od 8. svibnja 2000. o zaštitnim mjerama protiv unošenja u Zajednicu organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode i protiv njihovog širenja u Zajednici (1), a posebno točke 16.2., 16.3. i 16.4. odjeljka I. dijela A njezinog Priloga IV.,
budući da:
(1)
Odlukom Komisije 2006/473/EZ od 5. srpnja 2006. o priznavanju određenih trećih zemalja i određenih područja trećih zemalja kao nezaraženih štetnim organizmima Xanthomonas campestris (svi sojevi patogeni za rod Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes i Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus) (2) određene treće zemlje i određena područja trećih zemalja priznaju se kao nezaražene tim štetnim organizmima.
(2)
Odlukom 2006/473/EZ Bangladeš se priznaje kao nezaražen štetnim organizmima Cercospora angolensis Carv. et Mendes i Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus). Na temelju nadzora koji je u Bangladešu u lipnju 2010. i veljači 2013. izvršio Ured za hranu i veterinarstvo, smatra se da Bangladeš više ne bi trebalo priznavati kao nezaražen tim štetnim organizmima.
(3)
Odlukom 2006/473/EZ određene savezne države Brazila priznate su kao nezaražene štetnim organizmom Xanthomonas campestris (svi sojevi patogeni za rod Citrus), a određene savezne države Brazila kao nezaražene štetnim organizmom Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus). Međutim, na temelju informacija koje je dostavio Brazil i nadzora koji je u Brazilu u studenome 2011. izvršio Ured za hranu i veterinarstvo, savezne države Maranhão, Mato Grosso i Roraima te savezne države Amazonas, Bahia, Espírito Santo, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Minas Gerais, Paraná i Santa Catarina više ne bi trebalo priznavati kao nezaražene tim štetnim organizmima.
(4)
Odlukom 2006/473/EZ Gana je priznata kao nezaražena štetnim organizmima Cercospora angolensis Carv. et Mendes i Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus). Na temelju nadzora koji je u Gani u travnju i svibnju 2012. izvršio Ured za hranu i veterinarstvo, smatra se da Ganu više ne bi trebalo priznavati kao nezaraženu tim štetnim organizmima.
(5)
Odlukom 2006/473/EZ Sjedinjene Države priznate su kao nezaražene štetnim organizmom Guignardia citricarpa Kiely (svi sojevi patogeni za rod Citrus). Međutim, na temelju informacija koje su dostavile Sjedinjene Države, okruge Collier, Hendry i Polk, koji se nalaze u Saveznoj državi Floridi, više ne bi trebalo priznavati kao nezaražene navedenim štetnim organizmom.
(6)
Odlukom 2006/473/EZ Sudan je također priznat kao treća zemlja koja je nezaražena štetnim organizmom Xanthomonas campestris patogenim za rod Citrus. Južni Sudan je 2011. godine postao neovisna nacionalna država. Slijedom toga, Južni Sudan bi trebalo navesti u toj Odluci kao treću zemlju koja je nezaražena štetnim organizmom Xanthomonas campestris patogenim za rod Citrus.
(7)
Odluku 2006/473/EZ bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti.
(4) Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za biljno zdravstvo,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odluka 2006/473/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
Afrika: Južna Afrika, Gambija, Gana, Gvineja, Kenija, Sudan, Južni Sudan, Svazi i Zimbabve;”;
(b)
u stavku 2., točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
Brazil, osim saveznih država Maranhão, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Minas Gerais, Paraná, Rio Grande do Sul, Roraima, Santa Catarina i São Paulo;”.
2.
U članku 2., točke (a) i (b) zamjenjuju se sljedećim:
„(a)
sve treće zemlje koje uzgajaju agrume u Sjevernoj, Srednjoj i Južnoj Americi, na Karibima, u Aziji, osim Bangladeša i Jemena, u Europi i u Oceaniji;
(b)
sve treće zemlje koje uzgajaju agrume u Africi osim Angole, Kameruna, Srednjoafričke Republike, Demokratske Republike Kongo, Gabona, Gane, Gvineje, Kenije, Mozambika, Nigerije, Ugande, Zambije i Zimbabvea.”
3.
Članak 3. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., točke (a), (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim:
„(a)
sve treće zemlje koje uzgajaju agrume u Sjevernoj, Srednjoj i Južnoj Americi osim Argentine, Brazila i Sjedinjenih Država, na Karibima i u Europi;
(b)
sve treće zemlje koje uzgajaju agrume u Aziji osim Bangladeša, Butana, Kine, Indonezije, Filipina i Tajvana;
(c)
sve treće zemlje koje uzgajaju agrume u Africi, osim Južne Afrike, Gane, Kenije, Mozambika, Svazija, Zambije i Zimbabvea;”;
(b)
u stavku 2., točka (d) zamjenjuje se sljedećim:
„(d)
Brazil: sva područja osim saveznih država Amazonas, Bahia, Espírito Santo, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Minas Gerais, Paraná, Rio de Janeiro, Rio Grande do Sul, Santa Catarina i São Paulo.”;
(c)
u stavku 2., dodaje se sljedeća točka (e):
„(e)
Sjedinjene Države: sva područja osim okruga Collier, Hendry i Polk, koji se nalaze u Saveznoj državi Floridi.”
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. svibnja 2013.


Input:
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 426/2013
2013 m. gegužės 8 d.
kuriuo atsižvelgiant į Kroatijoje taikomas tiesioginių išmokų įgyvendinimo taisykles pritaikomi reglamentai (EB) Nr. 1120/2009, (EB) Nr. 1121/2009 ir (EB) Nr. 1122/2009
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Kroatijos stojimo sutartį, ypač į jos 3 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į Kroatijos stojimo aktą, ypač į jo 50 straipsnį,
kadangi:
(1)
Kroatija turėtų įstoti į Sąjungą 2013 m. liepos 1 d.;
(2)
pagal Stojimo akto V priedo 4 skirsnio III dalį tiesioginės išmokos, skirtos Kroatijos ūkininkams 2013 metams, yra kompensuojamos su sąlyga, kad Kroatija iki stojimo dienos pradės taikyti taisykles, kurios yra identiškos taisyklėms, nustatytoms tokioms tiesioginėms išmokoms atitinkamuose Tarybos ir Komisijos reglamentuose. Kroatija nusprendė po įstojimo taikyti bendrosios išmokos schemą. Todėl 2013 m. bus pirmieji tos schemos įgyvendinimo Kroatijoje pagal 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams (1), III antraštinės dalies 3 skyrių metai;
(3)
Kroatijoje turėtų būti taikomos tokios pačios teisių į išmokas pardavimo sulaikymo nuostatos, kaip ir kitose valstybėse narėse, taikančiose bendrosios išmokos schemą regionams;
(4)
pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 57 straipsnio 2 dalį, drauge su 2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1120/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams, III antraštinėje dalyje numatytos bendrosios išmokos schemos taikymo taisyklės (2), 21 straipsniu, naujos bendrosios išmokos schemą taikančios valstybės narės paskirstydamos teises į išmokas gali naudoti nacionalinį rezervą arba padidinti teisių į išmokas vertę, jei ūkininkai investavo į tuos sektorius, kurių susietoji parama visiškai arba iš dalies integruojama į bendrosios išmokos schemą. Referencinis laikotarpis, į kurį reikia atsižvelgti tokių investicijų atveju, susiejamas su atitinkamo sektoriaus integravimo metais, kaip nusprendžia pati valstybė narė. Ta pati nuostata dėl investicijų turėtų būti taikoma ir Kroatijai, nes ji įgyvendino susietąją paramą tam tikruose sektoriuose, kurie integruojami į atsietosios bendrosios išmokos schemą. Todėl reikėtų nustatyti terminą, iki kurio turi būti užbaigtos investicijos Kroatijoje, kad būtų atsižvelgta į Reglamento (EB) Nr. 1120/2009 21 straipsnio 1 dalį;
(5)
Reglamento (EB) Nr. 1120/2009 2 skyriuje nustatomos bendrosios išmokos schemos įgyvendinimo naujosiose valstybėse narėse, kurios taikė vienkartinės išmokos už plotus schemą, taisyklės. Tas skyrius turėtų būti taikomas ir Kroatijai, nes ji nusprendė nuo įstojimo datos taikyti bendrosios išmokos schemą;
(6)
2009 m. spalio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1121/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 IV ir V antraštinėse dalyse numatytų paramos ūkininkams schemų taikymo taisyklės (3), III priede nustatomos vietovės, atitinkančios priemokos už ožkas skyrimo sąlygas, o V priede - to reglamento 63 straipsnyje nurodytas vidutinis pieno primilžis. 2012 m. rugsėjo 14 d. laišku Kroatija pateikė Komisijai atitinkamą informaciją, kurią reikia įtraukti į tuos priedus;
(7)
2009 m. lapkričio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu, moduliavimu ir integruota administravimo ir kontrolės sistema pagal tame reglamente numatytas ūkininkams skirtas tiesioginės paramos schemas, ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 įgyvendinimo taisyklės, susijusios su kompleksiniu paramos susiejimu pagal vyno sektoriui numatytą paramos schemą (4), 3 straipsnyje apibrėžta, kaip nustatyti daugiamečių ganyklų išlaikymo valstybės narės lygmeniu referencinį santykinį dydį siekiant įgyvendinti Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalį. Šiame kontekste reikėtų atsižvelgti į Kroatijos stojimą;
(8)
pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 57a straipsnį Kroatija turi sukurti specialų nacionalinį išminavimo rezervą, iš kurio bus skiriamos teisės į išmokas išminuotuose rajonuose. Reglamente (EB) Nr. 1122/2009 nustatytos teisių į išmokas identifikavimo ir registravimo taisyklės ir teisių į išmokas paraiškų teikimo taisyklės turėtų būti taikomos ir išminuotose vietovėse skiriamoms teisėms į išmokas;
(9)
todėl Reglamentus (EB) Nr. 1120/2009, (EB) Nr. 1121/2009 ir (EB) Nr. 1122/2009 reikėtų atitinkamai pritaikyti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1120/2009 pritaikymas
Reglamentas (EB) Nr. 1120/2009 iš dalies keičiamas taip:
1)
16 straipsnio 3 dalis papildoma šia pastraipa:
„Kroatijoje šio straipsnio 1 ir 2 dalyse numatytas sumažinimo procentas taikomas iš teisių į išmokas atskaičiavus franšizę, lygią vieneto vertei, apskaičiuotai pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 59 straipsnio 1 dalį.“
2)
21 straipsnis papildomas šia 3 dalimi:
„3. Kroatijoje 1 dalis taikoma mutatis mutandis investicijoms į sektorius, integruojamus į bendrosios išmokos schemą, kurią Kroatija taiko nuo 2013 m. Atsižvelgiama tik į tas investicijas, kurios užbaigtos iki 2013 m. sausio 1 d.“
3)
III antraštinės dalies 2 skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:
4)
28 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Išskyrus tai, kas šiame skyriuje numatyta kitaip, šis reglamentas taikomas naujosioms valstybėms narėms, taikiusioms vienkartinės išmokos už plotus schemą, ir Kroatijai.“
2 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 pritaikymas
Reglamentas (EB) Nr. 1121/2009 iš dalies keičiamas taip:
1)
III priedas pakeičiamas taip:
„III PRIEDAS
VIETOVĖS, ATITINKANČIOS PRIEMOKOS UŽ OŽKAS SKYRIMO SĄLYGAS
1.
Bulgarija - visa šalis.
2.
Kroatija - visa šalis.
3.
Kipras - visa šalis.
4.
Portugalija - visa šalis, išskyrus Azorų salas.
5.
Slovėnija - visa šalis.
6.
Slovakija - visos kalnuotos vietovės, apibūdintos Reglamento (EB) Nr. 1257/1999 18 straipsnyje.“
2)
V priede po Prancūzijos įrašoma ši eilutė:
„Kroatija
5 571“.
3 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 pritaikymas
Reglamentas (EB) Nr. 1122/2009 iš dalies keičiamas taip:
1)
3 straipsnyje įrašoma ši 7a dalis:
„7a. Kroatijai referencinis santykinis dydis nustatomas taip:
a)
žemė, kurioje yra daugiametė ganykla - tai ūkininkų 2013 m. pagal šio reglamento 13 straipsnio 8 dalį deklaruotas daugiametės ganyklos žemės plotas.
Žemė, kurioje 2013 m. buvo daugiametė ganykla ir kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 73/2009 6 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą buvo apželdinta mišku, neįtraukiama;
b)
bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas - tai ūkininkų 2013 m. deklaruotas bendras žemės ūkio paskirties žemės plotas.“
2)
7 straipsnio 1 dalies f punktas pakeičiamas taip:
„f)
teisių į išmokas rūšių, visų pirma Reglamento (EB) Nr. 73/2009 44 straipsnyje numatytų specialiųjų teisių į išmokas, teisių į išmokas iš specialiojo nacionalinio išminavimo rezervo Kroatijoje, numatyto to paties reglamento 57a straipsnio 10 dalyje, teisių į išmokas, paskirtų pagal to paties reglamento 68 straipsnio 1 dalies c punktą ir teisių į išmokas, kurioms taikoma to paties reglamento 64 straipsnio 2 dalyje numatyta išlyga;“
3)
15 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prašymai suteikti teises į išmokas pagal bendrosios išmokos schemą arba prireikus padidinti jų vertę pateikiami iki valstybių narių nustatytos datos, bet ne vėlesnės kaip pirmųjų bendrosios išmokos schemos įgyvendinimo, susietosios paramos integravimo į bendrosios išmokos schemą, Reglamento (EB) Nr. 73/2009 46, 47 ir 48 straipsnių taikymo ar to reglamento 41, 57, 57a straipsnių arba 68 straipsnio 1 dalies c punkto taikymo metų gegužės 15 d. Estija, Latvija, Lietuva, Suomija ir Švedija gali nustatyti vėlesnę datą, bet ne vėlesnę kaip birželio 15 d.“
4 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja Kroatijos stojimo į Europos Sąjungą sutarties įsigaliojimo dieną.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 8 d.


Input:
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 598/2014
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo pagal darnųjį metodą nustatomos su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų taikymo Sąjungos oro uostuose taisyklės ir procedūros ir panaikinama Direktyva 2002/30/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
vienas iš pagrindinių bendros transporto politikos tikslų yra tvarus vystymasis. Todėl reikia integruoto metodo, kuriuo būtų užtikrinamas ir efektyvus Sąjungos transporto sistemų veikimas, ir aplinkos apsauga;
(2)
norint užtikrinti tvarų oro transporto vystymąsi, reikia nustatyti priemones, kuriomis siekiama sumažinti orlaivių keliamo triukšmo poveikį Sąjungos oro uostuose. Tomis priemonėmis turėtų būti mažinamas triukšmingumas aplink Sąjungos oro uostus, kad būtų išlaikyta arba pagerinta kaimynystėje gyvenančių piliečių gyvenimo kokybė ir skatinamas aviacijos veiklos ir sąlygų gyvenamuosiuose rajonuose suderinamumas, visų pirma naktinių skrydžių atveju;
(3)
Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO) rezoliucija A33/7 įvesta darniojo triukšmo valdymo metodo (darnusis metodas) sąvoka ir nustatytas nuoseklus orlaivių keliamo triukšmo problemos sprendimo metodas. ICAO darnusis metodas turėtų ir toliau būti aviacijos - pasaulinės pramonės šakos - triukšmo reguliavimo pagrindas. ICAO darniuoju metodu pripažįstama atitinkamų teisinių įpareigojimų, galiojančių susitarimų, galiojančių įstatymų ir nusistovėjusios politikos vertė ir nedaroma jiems poveikio. Tuo, kad į šį reglamentą įtraukiamos darniojo metodo tarptautinės taisyklės, turėtų būti labai sumažinta tarptautinių ginčų rizika tuo atveju, jei su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų poveikį patirtų trečiųjų šalių vežėjai;
(4)
pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/30/EB (4) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/93/EB (5) uždraudus eksploatuoti daugiausia triukšmo keliančius orlaivius, reikia atnaujinti taisykles, reglamentuojančias naudojimo apribojimo priemonių taikymą, siekiant valdžios institucijoms suteikti galimybę spręsti šiuo metu naudojamų triukšmingiausių orlaivių klausimą, kad pagal tarptautiniu mastu taikomą darnųjį triukšmo valdymo metodą būtų sumažintas aplinkos triukšmingumas aplink Sąjungos oro uostus;
(5)
2008 m. vasario 15 d. Komisijos ataskaitoje „Triukšmingų operacijų apribojimų ES oro uostuose“ pabrėžiama, kad Direktyvos 2002/30/EB tekste reikia aiškiau nustatyti suinteresuotųjų šalių atsakomybės pasiskirstymą, tikslias teises bei įpareigojimus triukšmo vertinimo proceso metu, siekiant užtikrinti, kad kiekvieno oro uosto triukšmo mažinimo tikslų būtų siekiama ekonomiškai efektyviomis priemonėmis;
(6)
valstybėms narėms nustačius naudojimo apribojimus atskiruose Sąjungos oro uostuose, būtų ribojami pajėgumai, tačiau būtų prisidedama prie triukšmingumo aplink oro uostus mažinimo. Tačiau, jei turimi pajėgumai būtų naudojami nenašiai, gali būti iškreipta konkurencija arba pablogintas bendras Sąjungos aviacijos tinklo efektyvumas. Kadangi šiuo reglamentu numatyto konkretaus triukšmo mažinimo tikslo valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl suderintų naudojimo apribojimų, kaip vienos iš triukšmo valdymo proceso sudedamosios dalies, diegimo taisyklių, jų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti. Tokiu darniu metodu nenustatoma triukšmo kokybės tikslų - jie ir toliau nustatomi pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/49/EB (6) ar kitas atitinkamas Sąjungos taisykles arba kiekvienos valstybės narės teisės aktus, taip pat nedaroma poveikio konkrečių priemonių pasirinkimui;
(7)
šis reglamentas turėtų būti taikomas tik valstybėms narėms, kuriose yra oro uostas, iš kurio ir į kurį per kalendorinius metus civiliniai orlaiviai atlieka daugiau kaip 50 000 skrydžių, ir tik tuo atveju, kai svarstoma galimybė tokiame oro uoste įvesti su triukšmu susijusius naudojimo apribojimus;
(8)
šis reglamentas turėtų būti taikomas civilinės aviacijos orlaiviams. Jis neturėtų būti taikomas, pavyzdžiui, kariniams orlaiviams ir muitinės, policijos bei priešgaisrinės apsaugos operacijas vykdantiems orlaiviams. Be to, įvairioms išskirtinio pobūdžio operacijoms, pavyzdžiui, skubiems skrydžiams vykdant humanitarinę veiklą, paieškos ir gelbėjimo skrydžiams, vykdomiems ekstremaliosiomis situacijomis, teikiant medicininę pagalbą ir pagalbą nelaimės atveju šis reglamentas neturėtų būti taikomas;
(9)
nors triukšmo vertinimai turėtų būti atliekami reguliariai, laikantis Direktyvos 2002/49/EB, papildomų triukšmo mažinimo priemonių, remiantis tokiais vertinimais, turėtų būti imamasi tik tuo atveju, jei taikomu triukšmo mažinimo priemonių deriniu nepavyksta pasiekti triukšmo mažinimo tikslų, atsižvelgiant į numatomą oro uostų vystymąsi. Oro uostams, kurių atveju yra nustatyta triukšmo problema, laikantis darniojo metodo turėtų būti nustatytos papildomos triukšmo mažinimo priemonės. Siekiant užtikrinti platų darniojo metodo taikymą Sąjungoje, rekomenduojama jį taikyti visais atvejais, kai, konkrečios atitinkamos valstybės narės nuomone, tai tikslinga, net ir už šio reglamento taikymo srities ribų. Su triukšmu susiję naudojimo apribojimai turėtų būti nustatomi tik tada, kai kitos darniojo metodo priemonės yra nepakankamos siekiant konkrečių triukšmo mažinimo tikslų;
(10)
sąnaudų ir naudos analizė parodo bendrą ekonominę naudą lyginant visas sąnaudas ir naudą, o ekonominio efektyvumo įvertinimo atveju daugiausia dėmesio skiriama tam, kaip ekonomiškai efektyviausiu būdu pasiekti nustatytą tikslą, ir reikia lyginti tik sąnaudas. Šiuo reglamentu valstybėms narėms neturėtų būti kliudoma atitinkamais atvejais naudoti sąnaudų ir naudos analizę;
(11)
su triukšmo problemomis susijusių sveikatos aspektų svarbą būtina pripažinti, ir todėl svarbu, kad priimant sprendimą dėl triukšmo mažinimo tikslų visų oro uostų atveju tie aspektai būtų nuosekliai išnagrinėjami, atsižvelgiant į tai, kad šioje srityje esama bendrų Sąjungos taisyklių. Todėl turėtų būti įvertinami sveikatos aspektai, vadovaujantis Sąjungos teisės aktais dėl triukšmo poveikio vertinimo;
(12)
triukšmo vertinimai turėtų būti grindžiami visoms valstybėms narėms bendrais objektyviais ir išmatuojamais kriterijais ir turėtų būti atliekami remiantis turima informacija, pavyzdžiui, informacija, gauta įgyvendinant Direktyvą 2002/49/EB. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tokia informacija būtų patikima, gauta skaidriai ir prieinama kompetentingoms valdžios institucijoms bei suinteresuotiesiems subjektams. Kompetentingos valdžios institucijos turėtų įdiegti reikiamas stebėsenos priemones;
(13)
kompetentinga valdžios institucija, atsakinga už su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų patvirtinimą, turėtų būti nepriklausoma nuo oro uosto veikloje, oro transporto veikloje dalyvaujančių arba oro navigacijos paslaugas teikiančių organizacijų, jų interesams atstovaujančių organizacijų, taip pat organizacijų, atstovaujančių oro uostų kaimynystėje gyvenantiems gyventojams. Tai neturėtų būti aiškinama taip, jog šia nuostata reikalaujama, kad valstybės narės pakeistų savo administracines struktūras ar sprendimų priėmimo procedūras;
(14)
pripažįstama, kad valstybės narės yra priėmusios sprendimų dėl su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų pagal nacionalinės teisės aktus, remdamosi nacionaliniu lygiu pripažintais su triukšmu susijusiais metodais, kurie kol kas gali nevisiškai atitikti patikimoje Europos civilinės aviacijos konferencijos (ECAC) ataskaitoje „Standartinis triukšmo kontūrų aplink civilinius oro uostus skaičiavimo metodas“ (ECAC dokumentas Nr. 29) aprašytą metodą ir kuriuose nebūtinai naudojamasi tarptautiniu mastu pripažinta informacija apie orlaivių triukšmingumą. Tačiau su triukšmu susijusio naudojimo apribojimo efektyvumas ir veiksmingumas turėtų būti vertinami pagal ECAC dokumente Nr. 29 nurodytus metodus ir darnųjį metodą. Todėl valstybės narės naudojimo apribojimų vertinimą pagal nacionalinės teisės aktus turėtų adaptuoti, siekdamos visiško suderinimo su ECAC dokumentu Nr. 29;
(15)
reikėtų nustatyti naują ir platesnę naudojimo apribojimų apibrėžtį nei nustatytoji Direktyvoje 2002/30/EB, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos diegti naujas technologijas ir naujus veiklos pajėgumus orlaiviuose bei antžeminėje infrastruktūroje. Dėl apibrėžties taikymo neturėtų būti uždelsta įgyvendinti veiklos priemones, kuriomis būtų galima nedelsiant sumažinti triukšmo poveikį nedarant esminio poveikio oro uosto veiklos vykdymo pajėgumui. Todėl tokios priemonės neturėtų būti laikomos naujais naudojimo apribojimais;
(16)
centralizavus informaciją apie triukšmą, labai sumažėtų administracinė našta tiek orlaivių naudotojams, tiek oro uostų veiklos vykdytojams. Šiuo metu tokia informacija teikiama ir valdoma atskirų oro uostų lygiu. Tie duomenys orlaivių naudotojams ir oro uostams turi būti suteikiami veiklos vykdymo tikslais. Kaip patvirtinimo priemone svarbu naudotis Europos aviacijos saugos agentūros (toliau - Agentūra) duomenų banko duomenimis, susijusiais su triukšmingumo sertifikavimu, kartu su Europos saugios oro navigacijos organizacijos (Eurokontrolės) duomenimis apie atskirus skrydžius. Tokių duomenų šiuo metu jau sistemingai reikalaujama centrinio srautų valdymo tikslais, tačiau šiuo metu jie nėra prieinami Komisijai ar Agentūrai ir juos reikia sukonkretinti šio reglamento taikymo bei oro eismo valdymo veiklos rezultatų reguliavimo tikslais. Gera prieiga prie patvirtintų modeliavimo duomenų, nustatyta vadovaujantis tarptautiniu mastu pripažintais procesais ir geriausios praktikos pavyzdžiais, turėtų padėti kokybiškiau nustatyti atskirų oro uostų triukšmo kontūrus, kuriais remiantis būtų priimami politikos sprendimai;
(17)
siekiant išvengti nepageidaujamų pasekmių aviacijos saugai, oro uostų pajėgumams ir konkurencijai, jeigu Komisija nustato, kad su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų nustatymo tvarka neatitinka šio reglamento reikalavimų, ji turėtų apie tai pranešti atitinkamai kompetentingai valdžios institucijai. Atitinkama kompetentinga institucija turėtų išnagrinėti Komisijos pranešimą ir informuoti Komisiją apie savo ketinimus prieš nustatydama naudojimo apribojimus;
(18)
siekiant atsižvelgti į darnųjį metodą, turėtų būti numatyta galimybė ypatingomis aplinkybėmis orlaivių naudotojams iš besivystančių trečiųjų šalių taikyti išimtis, kurių nepritaikius jie patirtų pernelyg didelių sunkumų. Nuoroda į „besivystančias šalis“ turi būti suprantama šiame specifiniame aviacijos kontekste ir ji neapimta visų šalių, kurias kitu atveju tarptautinė bendruomenė taip vadintų. Visų pirma būtina užtikrinti, kad tokios išimtys atitiktų nediskriminavimo principą;
(19)
siekiant atsižvelgti į nuolatinę variklių ir sklandmenų technologijų ir triukšmo kontūrų nustatymo metodų pažangą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais būtų reguliariai atnaujinami šiame reglamente nurodyti orlaivių triukšmo standartai ir nuorodos į susijusius sertifikavimo metodus atsižvelgiant, kai tinkama, į atitinkamų ICAO dokumentų pakeitimus, taip pat atnaujinama nuoroda į triukšmo kontūrų apskaičiavimo metodą. Be to, deleguotaisiais aktais darant techninius pakeitimus, atitinkamais atvejais taip pat turėtų būti atsižvelgta į ECAC dokumento Nr. 29 pakeitimus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad visi atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(20)
nors šiuo reglamentu reikalaujama, kad būtų reguliariai vykdomas oro uostų triukšmingumo vertinimas, toks vertinimas nebūtinai reiškia, kad turi būti priimami nauji su triukšmu susiję naudojimo apribojimai arba peržiūrimi jau nustatyti apribojimai. Todėl šiuo reglamentu nereikalaujama peržiūrėti jo įsigaliojimo dieną jau nustatytus su triukšmu susijusius apribojimus, įskaitant teismų sprendimais ar vietos tarpininkavimo procesais nustatytus apribojimus. Nedideli techniniai priemonių pakeitimai, neturintys didelio poveikio pajėgumui ar veiklos vykdymui, neturėtų būti laikomi naujais su triukšmu susijusiais naudojimo apribojimais;
(21)
tai atvejais, kai konsultacijų procesas prieš nustatant su triukšmu susijusius naudojimo apribojimus buvo pradėtas vadovaujantis Direktyva 2002/30/EB ir vis dar yra vykdomas šio reglamento įsigaliojimo dieną, tikslinga leisti priimti galutinį sprendimą pagal Direktyvą 2002/30/EB, kad būtų išsaugota to proceso metu padaryta pažanga;
(22)
atsižvelgiant į poreikį triukšmo vertinimo metodą nuosekliai taikyti visoje Sąjungos aviacijos rinkoje, šiuo reglamentu nustatomos bendros su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų taikymo taisyklės;
(23)
todėl Direktyva 2002/30/EB turėtų būti panaikinta,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas, tikslai ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomos nuoseklaus su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų nustatymo konkrečiame oro uoste tvarkos taisyklės, taikytinos tuo atveju, jei buvo nustatyta triukšmo problema, kad laikantis darnaus metodo būtų padedama sumažinti aplinkos triukšmingumą ir apriboti arba sumažinti žmonių, patiriančių stiprų potencialiai žalingą orlaivių triukšmo poveikį, skaičių.
2. Šio reglamento tikslai:
a)
sudaryti palankesnes sąlygas atskiruose oro uostuose pasiekti konkrečius triukšmo mažinimo tikslus, įskaitant sveikatos aspektus, kartu laikantis atitinkamų Sąjungos taisyklių, visų pirma Direktyvoje 2002/49/EB nustatytų taisyklių, ir kiekvienos valstybės narės teisės aktų;
b)
sudaryti sąlygas taikyti naudojimo apribojimus pagal darnųjį metodą, kad oro uostų ir oro eismo valdymo tinklo pajėgumai būtų vystomi darniai visais etapais (nuo vartų iki vartų).
3. Šis reglamentas taikomas civilinės aviacijos orlaiviams. Jis netaikomas karinėse, muitinės, policijos ar panašiose operacijose dalyvaujantiems orlaiviams.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. orlaivis- orlaivis su fiksuotais sparnais, kurio didžiausia sertifikuota kilimo masė yra 34 000 kg ar didesnė arba kurio didžiausia sertifikuota vidaus talpa, numatyta to tipo orlaiviams, yra 19 sėdimųjų vietų keleiviams ar didesnė, išskyrus tik įgulai skirtas vietas;
2. oro uostas- oro uostas, iš kurio ir į kurį per kalendorinius metus civiliniai orlaiviai atlieka daugiau kaip 50 000 skrydžių (skrydžiu laikomas pakilimas arba nutūpimas); vidutinis orlaivių skrydžių skaičius nustatomas remiantis skrydžių vidurkiu per trejus pastaruosius kalendorinius metus prieš triukšmo vertinimą;
3. darnusis metodas- Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos parengta tvarka, kurią taikant nuosekliai apsvarstomos įvairios galimos ekonomiškai efektyviausios triukšmo problemos sprendimo konkrečiame oro uoste priemonės, pavyzdžiui, orlaivių triukšmo mažinimas jo susidarymo vietoje, žemės naudojimo planavimas ir valdymas, su veiklos vykdymu susijusios triukšmo mažinimo priemonės ir naudojimo apribojimai;
4. ribinio triukšmingumo orlaivis- orlaivis, sertifikuotas pagal Tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos (Čikagos konvencija), pasirašytos 1944 m. gruodžio 7 d., 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriuje nustatytas sertifikavimo ribas, kai suvestinis skirtumas pereinamuoju laikotarpiu, kuris pasibaigia 2020 m. birželio 14 d. yra mažesnis negu 8 EPNdB (efektinis juntamas triukšmas decibelais), o pasibaigus tam pereinamajam laikotarpiui suvestinis skirtumas yra mažesnis negu 10 EPNdB; suvestinis skirtumas yra EPNdB išreikštas skaičius, gautas sudedant atskirus skirtumus (t. y. sertifikuoto triukšmo lygio ir didžiausio leidžiamo triukšmo lygio skirtumus) kiekviename iš trijų triukšmo matavimo atskaitos taškų, apibrėžtų Čikagos konvencijos 16 priedo 1 tomo II dalies 3 skyriuje;
5. su triukšmu susijęs veiksmas- bet kuri priemonė, daranti poveikį oro uostų, kuriems taikomi darniojo metodo principai, aplinkos triukšmingumui, įskaitant kitus su veiklos vykdymu nesusijusius veiksmus, kurie gali daryti įtaką orlaivių triukšmą patiriančių žmonių skaičiui;
6. naudojimo apribojimas- su triukšmu susijęs veiksmas, kuriuo apribojama galimybė naudotis oro uostu arba sumažinamas oro uosto naudojimo pajėgumas, įskaitant naudojimo apribojimus, kuriais siekiama nutraukti ribinio triukšmingumo orlaivių naudojimą tam tikruose oro uostuose, ir dalinius naudojimo apribojimus, kurie, pavyzdžiui, taikomi nustatytu paros laikotarpiu arba tik tam tikriems oro uosto kilimo ir tūpimo takams.
3 straipsnis
Kompetentingos valdžios institucijos
1. Valstybė narė, kurioje yra 2 straipsnio 2 punkte nurodytų oro uostų, paskiria vieną arba daugiau kompetentingų valdžios institucijų, atsakingų už tvarką, taikytiną patvirtinant naudojimo apribojimus.
2. Kompetentingos valdžios institucijos turi būti nepriklausomos nuo bet kokios organizacijos, kuriai gali daryti poveikį su triukšmu susijęs veiksmas. Tas nepriklausomumas gali būti užtikrintas atskiriant funkcijas.
3. Valstybės narės laiku praneša Komisijai 1 dalyje nurodytų paskirtų kompetentingų valdžios institucijų pavadinimus ir adresus. Komisija tą informaciją paskelbia viešai.
4 straipsnis
Apskundimo teisė
1. Valstybės narės užtikrina teisę apskųsti pagal šį reglamentą patvirtintus naudojimo apribojimus vadovaujantis nacionaline teise ir nacionalinėmis procedūromis apeliacinei įstaigai, kuri nėra ginčijamą apribojimą priėmusi valdžios institucija.
2. Valstybė narė, kurioje yra 2 straipsnio 2 punkte nurodytas oro uostas, laiku praneša Komisijai 1 dalyje nurodytos paskirtos apeliacinės įstaigos pavadinimą ir adresą arba, kai tinkama, praneša apie tvarką, kuria užtikrinamas apeliacinės įstaigos paskyrimas.
5 straipsnis
Orlaivių triukšmo valdymo bendrosios taisyklės
1. Valstybės narės užtikrina, kad atskiruose oro uostuose, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 punkte, triukšmingumas būtų vertinamas pagal Direktyvą 2002/49/EB.
2. Valstybės narės užtikrina, kad tuose oro uostuose, kuriuose nustatyta triukšmo problemų, būtų taikomas darnusis požiūris dėl orlaivių triukšmingumo valdymo. Tuo tikslu jos užtikrina, kad:
a)
būtų nustatytas to konkretaus oro uosto triukšmo mažinimo tikslas, atitinkamais atvejais atsižvelgiant į Direktyvos 2002/49/EB 8 straipsnį ir V priedą;
b)
būtų nustatytos galimos priemonės triukšmo poveikiui sumažinti;
c)
būtų išsamiai įvertintas tikėtinas triukšmo mažinimo priemonių ekonominis efektyvumas;
d)
priemonės būtų atrinktos, atsižvelgiant į visuomenės interesą oro transporto srityje, susijusį su jų oro uostų plėtros perspektyvomis, kartu nemažinant saugos;
e)
būtų skaidriai konsultuojamasi su suinteresuotaisiais subjektais dėl numatomų veiksmų;
f)
priemonės būtų patvirtintos ir būtų numatytas pakankamas informavimas apie jas;
g)
priemonės būtų įgyvendintos ir
h)
būtų numatyta ginčų sprendimo tvarka.
3. Valstybės narės užtikrina, kad imantis su triukšmu susijusio veiksmo būtų apsvarstytos toliau išvardytos įvairios galimos priemonės, siekiant nustatyti ekonomiškai efektyviausią priemonę arba priemonių rinkinį:
a)
numatomas orlaivio triukšmo mažinimo jo susidarymo vietoje poveikis;
b)
žemės naudojimo planavimas ir valdymas;
c)
triukšmo mažinimo procedūros, susijusios su veiklos vykdymu;
d)
naudojimo apribojimų taikymas ne automatiškai, o tik apsvarsčius kitas darniojo metodo priemones.
Viena iš galimų priemonių, jei būtina, gali būti uždraudimas eksploatuoti ribinio triukšmingumo orlaivius. Valstybės narės arba atitinkamais atvejais oro uostą valdančios institucijos gali nustatyti ekonomines paskatas, kad orlaivių naudotojai būtų skatinami 2 straipsnio 4 punkte nurodytu pereinamuoju laikotarpiu naudoti mažiau triukšmo skleidžiančius orlaivius. Tos ekonominės paskatos turi atitikti taikomas valstybės pagalbos taisykles.
4. Priemones, laikantis darniojo metodo, galima diferencijuoti pagal orlaivio tipą, orlaivio triukšmingumą, oro uosto ir oro navigacijos priemonių naudojimą, skrydžio maršrutą ir (arba) taikymo laiką.
5. Nedarant poveikio 4 daliai, naudojimo apribojimai, kuriais uždraudžiama oro uoste eksploatuoti ribinio triukšmingumo orlaivius, neturi turėti įtakos civiliniams ikigarsiniams orlaiviams, kurie, sertifikuojami pirmą kartą arba pakartotinai, atitinka Čikagos konvencijos 16 priedo 1 tomo II dalies 4 skyriuje nustatytus triukšmo standartus.
6. Pagal šį reglamentą konkrečiame oro uoste taikomos priemonės arba priemonių rinkinys negali būti griežtesni negu būtina tam oro uostui nustatytiems aplinkos triukšmingumo mažinimo tikslams pasiekti. Naudojimo apribojimai neturi būti diskriminacinio pobūdžio, ypač pilietybės arba tapatybės pagrindu, ir turi būti objektyvūs.
6 straipsnis
Triukšmo vertinimo taisyklės
1. Kompetentingos valdžios institucijos užtikrina, kad oro uostuose, už kuriuos jos yra atsakingos, būtų reguliariai vykdomas triukšmingumo vertinimas pagal Direktyvą 2002/49/EB ir kiekvienoje valstybėje narėje taikomus teisės aktus. Kompetentingos valdžios institucijos gali paprašyti Komisijos reglamento (ES) Nr. 691/2010 (7) 3 straipsnyje nurodytos veiklos rezultatų vertinimo įstaigos paramos.
2. Jeigu iš vertinimo, nurodyto 1 dalyje, paaiškėja, kad gali reikėti naujų naudojimo apribojimo priemonių triukšmo problemai oro uoste spręsti, kompetentingos valdžios institucijos užtikrina, kad:
a)
prieš nustatant naudojimo apribojimus būtų taikomi I priede išdėstyti metodai, rodikliai ir informacija tokiu būdu, kad būtų siekiama pagal darnųjį metodą tinkamai atsižvelgti į visų rūšių priemonių naudą;
b)
tinkamu lygmeniu būtų nustatytas oro uosto veiklos vykdytojų, orlaivių naudotojų ir oro navigacijos paslaugų teikėjų techninis bendradarbiavimas, siekiant nagrinėti triukšmo mažinimo priemones. Kompetentingos valdžios institucijos taip pat užtikrina, kad būtų konsultuojamasi su vietos gyventojais arba jų atstovais ir atitinkamomis vietos valdžios institucijomis, ir kad jiems būtų pateikta techninė informacija apie triukšmo mažinimo priemones;
c)
visų naujų naudojimo apribojimo priemonių ekonominis efektyvumas būtų įvertintas pagal II priedą. Nedideli techniniai priemonių pakeitimai, neturintys didelio poveikio pajėgumui ar veiklos vykdymui, nelaikomi naujais naudojimo apribojimais;
d)
laiku ir nuodugniai būtų organizuojamas konsultacijų su suinteresuotosiomis šalimis procesas, kuris gali būti vykdomas tarpininkavimo proceso forma, užtikrinant atvirumą ir skaidrumą duomenų ir skaičiavimo metodikų atžvilgiu. Suinteresuotosioms šalims turi būti suteiktas bent trijų mėnesių laikotarpis iki naujų naudojimo apribojimų priėmimo, per kurį jos galėtų pateikti savo pastabas. Suinteresuotosios šalys apima bent:
i)
vietos gyventojus, kurie gyvena oro uosto kaimynystėje ir patiria oro eismo triukšmo poveikį, arba jų atstovus ir susijusias vietos valdžios institucijas;
ii)
oro uosto kaimynystėje įsikūrusių vietos įmonių, kurių veiklai turi įtakos oro eismas ir oro uosto veikla, atstovus;
iii)
atitinkamų oro uostų veiklos vykdytojus;
iv)
tų orlaivių operatorių, kuriems gali turėti įtakos su triukšmu susiję veiksmai, atstovus;
v)
atitinkamus oro navigacijos paslaugų teikėjus;
vi)
tinklo valdytoją, kaip apibrėžta Komisijos reglamente (ES) Nr. 677/2011 (8);
vii)
atitinkamais atvejais - paskirtąjį laiko tarpsnių paskirstymo koordinatorių.
3. Kompetentingos valdžios institucijos imasi su naudojimo apribojimais susijusių veiksmų, stebi tų apribojimų įgyvendinimą ir prireikus imasi atitinkamų veiksmų. Jos užtikrina, kad atitinkama informacija būtų nemokamai teikiama ir lengvai ir nedelsiant prieinama oro uostų kaimynystėje gyvenantiems vietos gyventojams ir atitinkamoms vietos valdžios institucijoms.
4. Tokia atitinkama informacija gali apimti:
a)
laikantis nacionalinės teisės, informaciją apie įtariamus pažeidimus, susijusius su nukrypimais nuo skrydžio procedūrų (būtent jų poveikį ir tokių nukrypimų priežastis);
b)
bendruosius kriterijus, kiekviename oro uoste taikomus eismui paskirstyti ir valdyti, tokia apimtimi, kokia tie kriterijai gali daryti poveikį aplinkai arba triukšmui, ir
c)
triukšmo matavimo sistemomis surinktus duomenis, jei jų turima.
7 straipsnis
Informacija apie keliamą triukšmą
1. Sprendimai dėl naudojimo apribojimų, susijusių su triukšmu, grindžiami orlaivio triukšmingumu, nustatytu atliekant sertifikavimo procedūrą pagal Čikagos konvencijos (šeštoji redakcija, 2011 m. kovo mėn.) 16 priedo 1 tomą.
2. Komisijos prašymu orlaivių naudotojai pateikia tokią su triukšmu susijusią informaciją apie Sąjungos oro uostuose jų eksploatuojamus orlaivius:
a)
orlaivio valstybę ir registracijos numerį;
b)
naudojamo orlaivio triukšmingumo dokumentus ir susijusią didžiausią kilimo masę;
c)
visus orlaivio pakeitimus, kurie turi įtakos jo triukšmingumui ir yra nurodyti triukšmingumo dokumentuose.
3. Agentūros prašymu orlaivio tipo pažymėjimo ar papildomo tipo pažymėjimo, išduoto pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 (9), turėtojai ir juridiniai ar fiziniai asmenys, besinaudojantys orlaiviu, kurio atžvilgiu neišduotas joks tipo pažymėjimas pagal tą reglamentą, triukšmo modeliavimo tikslais pateikia orlaivio triukšmingumo informaciją ir eksploatacines charakteristikas. Agentūra nurodo reikalaujamus duomenis ir jų pateikimo terminus ir formą bei būdą. Agentūra triukšmo modeliavimo tikslais patikrina gautą orlaivio triukšmingumo informaciją bei eksploatacines charakteristikas ir suteikia galimybę kitoms šalims triukšmo modeliavimo tikslais susipažinti su šia informacija.
4. Duomenys, nurodyti šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, apima tik tai, kas būtinai reikalinga, ir pateikiami nemokamai elektronine forma ir, kai taikytina, nustatytu formatu.
5. Agentūra triukšmo modeliavimo tikslais patikrina orlaivio triukšmingumo duomenis ir eksploatacines charakteristikas, vykdydama savo užduotis pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 6 straipsnio 1 dalį.
6. Duomenys saugomi centrinėje duomenų bazėje ir padaromi prieinamais kompetentingoms valdžios institucijoms, orlaivių naudotojams, oro navigacijos paslaugų teikėjams ir oro uostų veiklos vykdytojams veiklos vykdymo tikslais.
8 straipsnis
Naudojimo apribojimų nustatymo taisyklės
1. Prieš nustatydamos naudojimo apribojimą, kompetentingos valdžios institucijos valstybėms narėms, Komisijai ir atitinkamoms suinteresuotosioms šalims apie tai praneša prieš šešis mėnesius, kurie baigiasi likus bent dviem mėnesiams iki laiko tarpsnių koordinavimo parametrų, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EEB) Nr. 95/93 (10) 2 straipsnio m punkte, nustatymo atitinkamam laikotarpiui, kuriam sudaromas atitinkamo oro uosto tvarkaraštis.
2. Atlikus vertinimą pagal 6 straipsnį, kartu su pranešimu pateikiama rašytinė ataskaita pagal 5 straipsnyje nustatytus reikalavimus, kurioje paaiškinamos naudojimo apribojimo nustatymo priežastys, nustatytas to oro uosto triukšmo mažinimo tikslas, nagrinėtos priemonės tam tikslui pasiekti ir tikėtino įvairių apsvarstytų priemonių ekonominio efektyvumo įvertinimas, atitinkamais atvejais įvertinant ir jų tarpvalstybinį poveikį.
3. Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva gali per trijų mėnesių laikotarpį nuo 1 dalyje nurodyto pranešimo gavimo dienos patikrinti naudojimo apribojimo nustatymo tvarką. Jeigu Komisija nustato, kad su triukšmu susijusio naudojimo apribojimo nustatymas neatitinka šiame reglamente išdėstytos tvarkos, ji gali apie tai pranešti atitinkamai kompetentingai valdžios institucijai. Atitinkama kompetentinga institucija išnagrinėja Komisijos pranešimą ir informuoja Komisiją apie savo ketinimus prieš nustatydama naudojimo apribojimą.
4. Jeigu naudojimo apribojimas susijęs su ribinio triukšmingumo orlaivių eksploatavimo oro uoste uždraudimu, praėjus šešiems mėnesiams nuo 1 dalyje nurodyto pranešimo dienos tame oro uoste uždraudžiama teikti daugiau paslaugų, viršijančių per atitinkamą praeitų metų laikotarpį tame oro uoste ribinio triukšmingumo orlaivių vykdytų skrydžių skaičių. Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos valdžios institucijos atitinkamiems naudotojams nustatytų ribinio triukšmingumo orlaivių skrydžių tame oro uoste kasmetinę sumažinimo normą, deramai atsižvelgdamos į orlaivių amžių ir viso orlaivių parko sudėtį. Nedarant poveikio 5 straipsnio 4 daliai, ta norma neturi viršyti 25 % kiekvieno tame oro uoste veikiančio orlaivių naudotojo ribinio triukšmingumo orlaivių skrydžių.
9 straipsnis
Besivystančios šalys
1. Siekiant vengti pernelyg didelių ekonominių sunkumų, kompetentingos valdžios institucijos, visapusiškai laikydamosi nediskrimiminavimo principo, gali netaikyti su triukšmu susijusių naudojimo apribojimų besivystančiose šalyse registruotiems ribinio triukšmingumo orlaiviams, jeigu:
a)
tokiems orlaiviams išduotas triukšmingumo sertifikatas pagal Čikagos konvencijos 16 priedo 1 tomo 3 skyriuje nustatytus standartus;
b)
tokie orlaiviai eksploatuoti Sąjungoje penkerių metų laikotarpiu iki šio reglamento įsigaliojimo,
c)
tą penkerių metų laikotarpį jie buvo įrašyti atitinkamos besivystančios šalies registre ir
d)
juos toliau eksploatuoja toje šalyje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo.
2. Tuo atveju, kai valstybė narė suteikia 1 dalyje numatytą išimtį, ji nedelsdama apie tai informuoja kitų valstybių narių kompetentingas valdžios institucijas ir Komisiją.
10 straipsnis
Ypatingo pobūdžio orlaivių skrydžiams taikoma išimtis
Kompetentingos valdžios institucijos kiekvienu konkrečiu atveju gali leisti oro uostuose, už kuriuos jos yra atsakingos, vykdyti pavienius ribinio triukšmingumo orlaivių skrydžius, kurių kitu atveju nebūtų galima vykdyti pagal šį reglamentą.
Ši išimtis taikoma tik:
a)
skrydžiams, kurie yra tokio ypatingo pobūdžio, kad būtų nepagrįsta nesuteikti laikinos išimties, įskaitant humanitarinės pagalbos skrydžius, arba
b)
pajamų neduodantiems skrydžiams modifikavimo, remonto ar techninės priežiūros tikslais.
11 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 12 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
a)
5 straipsnio 5 dalyje ir 9 straipsnio 1 dalies a punkte numatytų triukšmo sertifikavimo standartų techniniais pakeitimais; taip pat 7 straipsnio 1 dalyje numatytos sertifikavimo procedūros techniniais pakeitimais;
b)
I priede nurodytos metodikos ir rodiklių techniniais pakeitimais.
Tų pakeitimų tikslas - prireikus atsižvelgti į atitinkamų tarptautinių taisyklių pakeitimus.
12 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 11 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2016 m. birželio 13 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali atšaukti 11 straipsnyje nurodytų įgaliojimų delegavimą. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis įsigalioja kitą dieną po paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 11 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
13 straipsnis
Informavimas ir peržiūra
Komisijos prašymu valstybės narės pateikia jai informaciją apie šio reglamento taikymą.
Ne vėliau kaip 2021 m. birželio 14 d. Komisija pateikia šio reglamento taikymo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Prireikus prie tos ataskaitos pridedami pasiūlymai dėl šio reglamento peržiūros.
14 straipsnis
Galiojantys naudojimo apribojimai
Su triukšmu susiję naudojimo apribojimai, kurie buvo nustatyti anksčiau nei 2016 m. birželio 13 d., galioja toliau kol kompetentingos valdžios institucijos nusprendžia juos patikslinti pagal šį reglamentą.
15 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 2002/30/EB panaikinama nuo 2016 m. birželio 13 d.
16 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Nepaisant šio reglamento 15 straipsnio, su triukšmu susiję naudojimo apribojimai, priimti po 2016 m. birželio 13 d., gali būti priimami pagal Direktyvą 2002/30/EB tuo atveju, kai prieš juos priimant pradėtas konsultacijų procesas tebevyko tą dieną ir jei tie apribojimai priimami praėjus ne daugiau kaip vieniems metams po tos datos.
17 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja 2016 m. birželio 13 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 1185/2012,
11. detsember 2012,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 607/2009, millega kehtestatakse üksikasjalikud rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 479/2008 seoses teatavate veinitoodete kaitstud päritolunimetuste, kaitstud geograafiliste tähiste, traditsiooniliste nimetuste, märgistuse ja esitlusvälimusega
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus), (1) eriti selle artikli 121 esimese lõigu punkti m koostoimes artikliga 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 118y lõike 1 punkti e kohaselt peab vahuveini, gaseeritud vahuveini, kvaliteetvahuveini või aromaatse kvaliteetvahuveini märgistus ja esitlus sisaldama tootja või müüja nime. Komisjoni määruse (EÜ) nr 607/2009 (2) artikli 56 lõikega 3 on ette nähtud, et tootja või müüja nimele lisatakse sõnad „tootja” või „tootnud” ja „müüja” või „müünud” või muu samaväärne väljend. Kõnealuse sättega on ühtlasi ette nähtud, et liikmesriigid võivad otsustada muuta viide tootjale kohustuslikuks ja lubada sõnade „tootja” või „tootnud” asendamist muude sõnadega. Kuna vahuveinide märgistusel on liikmesriikides traditsiooniliselt tunnustatud ja kasutusel teatavad sõnad, tuleks juhul, kui liikmesriigid otsustavad muuta tootjale osutamise kohustuslikuks ja lubavad asendada sõnad „tootja” ja „tootnud” muude sõnadega, määrata asjaomasteks sõnadeks veinisektoris traditsiooniliselt kasutatavad sõnad. Selleks et teavitada tootjaid veinisektoris kasutatavatest sõnadest, tuleks täpsustada, millised sõnad võivad olla erinevates liidu keeltes lubatud.
(2)
Määrust (EÜ) nr 607/2009 tuleks seepärast vastavalt muuta.
(3)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas põllumajandusturgude ühise korralduse komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 607/2009 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikli 56 lõike 3 teise lõigu punkt b asendatakse järgmisega:
„b)
lubada sõnade „tootja” või „tootnud” asendamist käesoleva määruse Xa lisas esitatud sõnadega.”
2)
Lisatakse Xa lisa, mille tekst on esitatud käesoleva määruse lisas.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 11. detsember 2012