Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1130/2013
zo 7. novembra 2013,
ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Maccheroncini di Campofilone (CHZO)]
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (1), a najmä na jeho článok 52 ods. 2,
keďže:
(1)
Žiadosť Talianska o zápis názvu „Maccheroncini di Campofilone“ do registra bola v súlade s článkom 50 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie (2).
(2)
Vzhľadom na to, že Komisii nebola oznámená žiadna námietka v zmysle článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, názov „Maccheroncini di Campofilone“ sa musí zapísať do registra,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Názov uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu sa zapisuje do registra.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 7. novembra 2013


Input:
A BIZOTTSÁG 961/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. október 8.)
az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),
tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
(2)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 8-án.


Input:
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 692/2013
(2013. gada 19. jūlijs),
ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),
ņemot vērā Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (2), un jo īpaši tās 136. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Īstenošanas regulā (ES) Nr. 543/2011, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumu, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XVI pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem.
(2)
Standarta importa vērtību aprēķina katru darbdienu saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. panta 1. punktu, ņemot vērā mainīgos dienas datus. Tāpēc šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Standarta importa vērtības, kas paredzētas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.
2. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 19. jūlijā


Input:
COUNCIL DECISION 2013/768/CFSP
of 16 December 2013
on EU activities in support of the implementation of the Arms Trade Treaty, in the framework of the European Security Strategy
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular Articles 26(2) and 31(1) thereof,
Having regard to the proposal from the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy.
Whereas:
(1)
On 6 December 2006, the UN General Assembly adopted Resolution 61/89 entitled ‘Towards an Arms Trade Treaty: establishing common international standards for the import, export and transfer of conventional arms’, thus initiating the UN process for an Arms Trade Treaty (the ‘ATT process’). On 2 December 2009, the UN General Assembly adopted Resolution 64/48 entitled ‘The Arms Trade Treaty’, by which it decided to convene in 2012 a UN Conference on the Arms Trade Treaty in order to elaborate a legally binding instrument on the highest possible common international standards for transfers of conventional arms.
(2)
Because the UN Conference on the Arms Trade Treaty convened in July 2012 was not able to agree on a concluding document within the timeframe set for it and further to Resolution 67/234 A adopted on 24 December 2012 by the UN General Assembly, the final UN Conference on the Arms Trade Treaty was convened in March 2013. It elaborated a balanced and broad based Treaty text that, however, failed to meet consensus due to the opposition of three UN Member States. The matter was consequently referred to the UN General Assembly which, on 2 April 2013, adopted by an overwhelming majority the Arms Trade Treaty through the vote of Resolution A/RES/67/234 B. The Treaty was subsequently opened for signature on 3 June 2013 and will enter into force upon the 50th ratification. All the Member States of the Union have signed the Treaty.
(3)
In its conclusions of 11 December 2006, 10 December 2007, 12 July 2010, and 25 June 2012, the Council expressed its strongest commitment for a new legally binding international instrument that should establish the highest possible common international standards to regulate legal trade in conventional weapons, and that should be relevant to all States and could therefore be universal.
(4)
In order to promote the inclusiveness and relevance of the ATT process, the Council adopted Decision 2009/42/CFSP (1) and Decision 2010/336/CFSP (2), which supported, inter alia, a series of regional seminars of worldwide coverage. Further to the inconclusive July 2012 UN Conference, the Union's continuing activities in support of the Arms Trade Treaty were complemented by Council Decision 2013/43/CFSP (3).
(5)
The priority now is to support the early entry into force and full implementation of the Treaty. In line with its early committed support to the ATT process, the Union can contribute significantly to that objective, in particular, by building on its longstanding experience in funding export control assistance and outreach. Because arms and dual-use licensing remains a national responsibility within the EU, export control expertise used in support of the Union-funded assistance and outreach programmes is largely dependent on Member States. It is therefore crucial for the success of the Union's export control assistance and outreach activities that Member States allocate experts who will sustain the Union programmes.
(6)
In the area of arms export control, Union assistance and outreach activities have been carried out under Council Joint Action 2008/230/CFSP (4) and Council Decisions 2009/1012/CFSP (5) and 2012/711/CFSP (6). The activities undertaken have addressed a number of third countries in the close neighbourhood of the Union with a view to strengthening their arms export control systems and achieving greater responsibility and transparency.
(7)
The Union is also a longstanding provider of export control assistance in dual-use goods under Regulation (EC) No 1717/2006 (7), which established an Instrument for Stability that provides for assistance in the development of the legal framework and institutional capacities for the establishment and enforcement of effective export controls on dual-use goods, including regional cooperation measures. On 28 April 2004, the United Nations Security Council adopted Resolution 1540 (2004) (‘UNSCR 1540 (2004)’), which mandates effective transfer controls over goods related to weapons of mass destruction. The Union has supported the implementation of UNSCR 1540 (2004), in particular through Council Joint Action 2006/419/CFSP (8), Council Joint Action 2008/368/CFSP (9) and Council Decision 2013/391/CFSP (10) and, with regard to the export control dimension of UNSCR 1540 (2004), through its dual-use export control assistance programmes.
(8)
In addition to the specific assistance in arms export control, controls developed for the implementation of UNCSR 1540 (2004) and under the Union dual-use export control assistance programmes contribute to the overall capacity to effectively implement the Arms Trade Treaty since, in many instances, the laws, administrative procedures and agencies in charge of dual-use export control overlap with those in charge of conventional arms export control. Assistance provided in the area of dual-use goods therefore supports arms export control capacities. It is thus crucial to ensure close coordination between activities carried out in dual-use goods export controls and activities supporting the implementation of the Arms Trade Treaty.
(9)
Against this background of desirable coordination of export control assistance provided in other relevant areas, the activities supported by this Decision aim at strengthening arms transfer control capacities in a number of beneficiary countries in order to support effective and capable implementation of the Arms Trade Treaty. Because the impact of the Treaty will depend on how universal it is and on the level of adherence to it, outreach and awareness-raising activities should also be supported with a view to enhancing support for the Treaty by relevant stakeholders and other third countries, as well as encouraging interest in its implementation.
(10)
The German Federal Office of Economics and Export Control (hereinafter ‘BAFA’) has been entrusted by the Council with the technical implementation of Decisions 2009/1012/CFSP and 2012/711/CFSP. It successfully completed the organisation of all activities provided for in Council Decision 2009/1012/CFSP. BAFA is also the implementing agency for projects on export controls on dual-use goods funded under the Instrument for Stability. Against this background, the selection of BAFA as the implementing agency for the Union activities supporting the implementation of the Arms Trade Treaty in third countries is justified by its proven experience, qualifications and necessary expertise over the full range of relevant Union export control activities both in the dual-use and arms export control areas. Selecting BAFA will facilitate the identification of synergies between the dual-use and arms-related export control activities in order to make sure that Arms Trade Treaty-related assistance appropriately supplements assistance already provided under the existing dual-use and arms export control assistance programmes,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. For the purpose of supporting the early entry into force and implementation of the Arms Trade Treaty (the ‘ATT’), the Union shall undertake activities with the following objectives:
-
to support a number of States upon their request to strengthen their arms transfer control systems with a view to being able to implement the ATT;
-
to increase at national and regional levels awareness and ownership of the ATT by relevant national and regional authorities and civil society stakeholders so that they are further involved in the ATT implementation.
2. In order to achieve the objectives referred to in paragraph 1, the Union shall undertake the following project activities:
(a)
assisting beneficiary countries in drafting, updating, and implementing, as appropriate, relevant legislative and administrative measures aiming at establishing and developing an effective system of arms transfer control in line with the requirements of the ATT;
(b)
strengthening the expertise and capacities of the beneficiary countries' licensing and enforcement officers, in particular through the sharing of best practices, training and access to relevant information sources in order to ensure the adequate implementation and enforcement of arms transfer controls;
(c)
promoting transparency in the international arms trade, building on the transparency requirements of the ATT;
(d)
promoting sustained adherence to the ATT by the beneficiary countries in involving relevant national and regional stakeholders such as national parliaments, competent regional organisations and civil society representatives who have a long term interest in monitoring the effective implementation of the ATT;
(e)
promoting wider interest in the ATT by engaging with countries that have taken no steps towards the ATT, in order to support its universalisation.
A detailed description of the project activities referred to in this paragraph is set out in the Annex.
Article 2
1. The High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (the ‘High Representative’) shall be responsible for implementing this Decision.
2. The technical implementation of the project activities referred to in Article 1(2) shall be carried out by the German Federal Office of Economics and Export Control (BAFA).
3. BAFA shall perform its task under the responsibility of the High Representative. For this purpose, the High Representative shall enter into the necessary arrangements with BAFA.
Article 3
1. The financial reference amount for the implementation of the project activities referred to in Article 1(2) shall be EUR 5 200 000. The total estimated budget of the overall project shall be EUR 6 445 000. The part of that estimated budget not covered by the reference amount shall be provided through co-financing by the Government of the Federal Republic of Germany.
2. The expenditure financed by the reference amount set out in paragraph 1 shall be managed in accordance with the procedures and rules applicable to the general budget of the Union.
3. The Commission shall supervise the proper management of the expenditure referred to in paragraph 1. For this purpose, it shall conclude a grant agreement with BAFA. The agreement shall stipulate that BAFA is to ensure the visibility of the Union's contribution, appropriate to its size.
4. The Commission shall endeavour to conclude the grant agreement referred to in paragraph 3 as soon as possible after the entry into force of this Decision. It shall inform the Council of any difficulties in that process and of the date of conclusion of the grant agreement.
Article 4
1. The High Representative shall report to the Council on the implementation of this Decision on the basis of regular reports prepared by BAFA. The reports shall form the basis for the evaluation carried out by the Council.
2. The Commission shall provide information on the financial aspects of the implementation of the project activities referred to in Article 1(2).
Article 5
This Decision shall enter into force on the day of its adoption.
It shall expire 36 months after the date of conclusion of the grant agreement referred to in Article 3(3). However, it shall expire on 17 June 2014 if no such grant agreement has been concluded before that date.
Done at Brussels, 16 December 2013.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) 2015/392 DER KOMMISSION
vom 9. März 2015
zur Einstellung einer „Neuausführerüberprüfung“ der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 des Rates zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren von Trichlorisocyanursäure mit Ursprung in der Volksrepublik China, zur Wiedereinführung des Zolls auf die Einfuhren der von dem Ausführer stammenden Ware und zur Einstellung der zollamtlichen Erfassung dieser Einfuhren
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern („Grundverordnung“) (1), insbesondere auf Artikel 11 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. Geltende Maßnahmen
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1631/2005 (2) (im Folgenden „ursprüngliche Verordnung“) führte der Rat im Oktober 2005 endgültige Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Trichlorisocyanursäure und Zubereitungen daraus (im Folgenden „TCCA“) mit Ursprung in der Volksrepublik China (im Folgenden „VR China“) ein. Die Antidumpingzollsätze lagen zwischen 7,3 und 42,6 %.
(2)
Mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 855/2010 (3) änderte der Rat die ursprüngliche Verordnung, indem er den Antidumpingzollsatz für einen ausführenden Hersteller auf 3,2 % senkte.
(3)
Im Anschluss an eine Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung führte der Rat mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 (4) endgültige Antidumpingmaßnahmen in Form unternehmensspezifischer Zölle von 3,2 bis 40,5 % und eines Residualzolls von 42,6 % auf TCCA-Einfuhren mit Ursprung in der VR China ein.
(4)
Mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 569/2014 (5) führte die Kommission für einen neuen ausführenden Hersteller einen unternehmensspezifischen Zoll von 32,8 % ein.
2. Jetzige Untersuchung
(5)
Am 4. Januar 2014 erhielt die Europäische Kommission („Kommission“) einen Antrag auf Einleitung einer Neuausführerüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 4 der Grundverordnung. Der Antrag wurde von Juancheng Kangtai Chemical Co. Ltd (im Folgenden „Antragsteller“), einem ausführenden Hersteller von TCCA in der VR China, gestellt. Der Antragsteller führte an, dass er im Untersuchungszeitraum der Ausgangsuntersuchung keine TCCA in die Europäische Union ausgeführt, sondern mit der Ausfuhr erst nach diesem Zeitraum begonnen habe. Er führte ferner an, dass er mit keinem der ausführenden Hersteller von TCCA, die den geltenden Maßnahmen unterliegen, verbunden sei.
(6)
Die Kommission war der Auffassung, dass die vom Antragsteller vorgelegten Anscheinsbeweise für die Einleitung einer Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 4 der Grundverordnung ausreichten. Nachdem die Unionshersteller Gelegenheit zur Stellungnahme erhalten hatten, leitete die Kommission mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 (6) eine Überprüfung der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 in Bezug auf den Antragsteller ein.
(7)
Nach Artikel 2 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 wurde der mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 eingeführte Antidumpingzoll für den Antragsteller außer Kraft gesetzt. Gleichzeitig wies die Kommission die Zollbehörden nach Artikel 14 Absatz 5 der Grundverordnung an, die von dem Antragsteller stammenden Einfuhren zollamtlich zu erfassen.
3. Rücknahme des Antrags
(8)
Am 28. November 2014 zog der Antragsteller seinen Antrag auf eine Neuausführerüberprüfung offiziell zurück. Daher vertrat die Kommission die Auffassung, dass die Überprüfung eingestellt werden sollte.
4. Unterrichtung
(9)
Die Kommission unterrichtete die interessierten Parteien über ihre Absicht, die Überprüfung einzustellen, auf die TCCA-Einfuhren wieder einen endgültigen Antidumpingzoll einzuführen und diesen Zoll rückwirkend auf die nach der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 zollamtlich erfassten Einfuhren zu erheben. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit zur Stellungnahme. Es gingen keine Stellungnahmen ein.
5. Rückwirkende Erhebung des Antidumpingzolls
(10)
In Anbetracht der oben dargelegten Feststellungen kam die Kommission zu dem Schluss, dass die Überprüfung in Bezug auf die Einfuhren der von Juancheng Kangtai Chemical Co. Ltd hergestellten TCCA mit Ursprung in der Volksrepublik China eingestellt werden sollte. Infolgedessen sollte die zollamtliche Erfassung der von dem Antragsteller stammenden Einfuhren eingestellt werden und der mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 eingeführte landesweite Zollsatz für alle übrigen Unternehmen (42,6 %) rückwirkend ab dem Zeitpunkt der Einleitung dieser Überprüfung auf diese Einfuhren erhoben werden.
(11)
Diese Verordnung steht im Einklang mit der Stellungnahme des mit Artikel 15 Absatz 1 der Grundverordnung eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Die mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 eingeleitete Neuausführerüberprüfung wird eingestellt, und der nach Artikel 1 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 für alle übrigen Unternehmen (TARIC-Zusatzcode A999) in der Volksrepublik China geltende Antidumpingzoll wird auf die in Artikel 1 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 genannten Einfuhren eingeführt.
(2) Der nach Artikel 1 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1389/2011 für alle übrigen Unternehmen in der Volksrepublik China geltende Antidumpingzoll wird mit Wirkung vom 2. Juli 2014 auf die Einfuhren von Trichlorisocyanursäure und Zubereitungen daraus, auch unter dem Internationalen Freinamen (INN) „Symclosen“ bekannt, erhoben, die nach Artikel 3 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 zollamtlich erfasst wurden.
(3) Die Zollbehörden werden angewiesen, die zollamtliche Erfassung der Einfuhren nach Artikel 3 der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 727/2014 einzustellen.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 9. März 2015


Input:
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 12 maj 2014
vad gäller standardkraven för rapporter inom de nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av vissa djursjukdomar och zoonoser som medfinansieras av unionen och om upphävande av beslut 2008/940/EG
[delgivet med nr C(2014) 2976]
(2014/288/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets beslut 2009/470/EG av den 25 maj 2009 om utgifter inom veterinärområdet (1), särskilt artikel 27.10, och
av följande skäl:
(1)
I beslut 2009/470/EG fastställs de förfaranden som bestämmer unionens finansiella stöd till program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser.
(2)
Enligt artikel 27.1 i beslut 2009/470/EG ska en finansiell unionsåtgärd införas för att ersätta medlemsstaternas utgifter för finansiering av nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av de djursjukdomar och zoonoser som förtecknas i bilagan till det beslutet.
(3)
Enligt artikel 27.7 i beslut 2009/470/EG ska medlemsstaterna för varje godkänt program lägga fram tekniska och finansiella delrapporter och senast den 30 april varje år en årlig, utförlig teknisk rapport med en utvärdering av resultaten och en noggrann redovisning av utgifterna för föregående år.
(4)
I kommissionens beslut 2008/940/EG (2) fastställs den information som de medlemsstater som har program för utrotning, övervakning och bekämpning av vissa djursjukdomar som godkänts för medfinansiering från unionen ska lämna i de tekniska och finansiella del- och slutrapporterna.
(5)
Sedan beslut 2008/940/EG antogs och i samband med förenklingen och förbättringen av kraven och förfarandena för programmen har ändringar införts vad gäller de åtgärder som anses berättiga till unionens finansiella stöd och den metod för beräkning av ersättning som fastställs i finansieringsbesluten om godkännande av program för varje kalenderår.
(6)
För att ytterligare förbättra förfarandet för inlämning av rapporter, handläggningen och utvärderingen av dem samt uppföljningen av framstegen över åren, bör medlemsstaterna från och med den 1 juli 2015 lämna in del- och slutrapporterna om genomförandet av programmen på nätet med hjälp av elektroniska mallar som kommissionen utarbetat för detta ändamål. De relevanta rapporternas struktur bör därför anpassas till elektronisk inlämning och behandling av data.
(7)
Standardkraven för medlemsstaternas inlämning av ansökningar om unionsfinansiering av nationella program för utrotning, bekämpning och övervakning av vissa djursjukdomar och zoonoser bör därför ändras och anpassas till ändringarna av relevant unionslagstiftning och bringas i överensstämmelse med systemet för inlämning på nätet.
(8)
Under andra hälften av varje år begär kommissionen in aktuell information från medlemsstaterna om användningen av medel för stödberättigande åtgärder enligt deras program sedan början av året och uppskattningar av det totala behovet av budgeten under hela året. På grundval av denna information och i syfte att förbättra användningen av tillgängliga medel utarbetar kommissionen varje år ett beslut om ändring av finansieringsbeslutet för det året i syfte att omfördela medel mellan program som inte förväntas använda sina ursprungliga tilldelade medel och program som rapporterats vara i behov av ytterligare medel.
(9)
För att optimera effektiviteten av omfördelningen av medel mellan de olika programmen bör medlemsstaterna också lämna kvantitativa uppgifter om den verksamhet som redan genomförts och som förväntas bli genomförd samt uppgifter om kostnad per enhet. För att minska den administrativa bördan bör inlämnadet av information för omfördelningen av medel dessutom ske i samband med att delrapporter lämnas in.
(10)
Beslut 2008/940/EG bör därför upphöra att gälla och ersättas med detta beslut.
(11)
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Medlemsstaterna ska lämna in delrapporter och slutrapporter enligt detta beslut för program som godkänts i enlighet med artikel 27 i beslut 2009/470/EG.
Artikel 2
I detta beslut avses med
a)
delrapporter: tekniska (3) och finansiella delrapporter om genomförandet av pågående program som enligt artikel 27.7 a i beslut 2009/470/EG ska läggas fram för kommissionen,
b)
slutrapporter: utförliga tekniska och finansiella rapporter som enligt artikel 27.7 b i beslut 2009/470/EG ska läggas fram för kommissionen senast den 30 april varje år för hela det föregående år då varje godkänt program genomfördes,
c)
betalningsansökningar: betalningsansökningar avseende en medlemsstats utgifter som ska lämnas in till kommissionen enligt artikel 27.8 i beslut 2009/470/EG.
Artikel 3
1. En delrapport ska lämnas in till kommissionen senast den 31 augusti varje år för pågående program som har godkänts för medfinansiering av unionen enligt artikel 27.5 i beslut 2009/470/EG.
2. Delrapporterna ska tillhandahålla all relevant information i enlighet med bilaga I.
Artikel 4
Slutrapporter och betalningsansökningar ska tillhandahålla all relevant information i enlighet med bilaga II samt följande:
a)
Teknisk information i enlighet med
i)
bilaga III, när det rör sig om bovin tuberkulos, bovin brucellos, brucellos hos får och get, blåtunga i högriskområden eller områden där sjukdomen är endemisk, mjältbrand (anthrax), elakartad lungsjuka hos nötkreatur, eckinokockos, trikinos och verotoxinproducerande E. coli,
ii)
bilaga IV, när det rör sig om salmonellos (zoonotisk salmonella),
iii)
bilaga V, när det rör sig om afrikansk svinpest, vesikulär svinsjuka och klassisk svinpest,
iv)
bilaga VI, när det rör sig om rabies,
v)
bilaga VII, när det rör sig om transmissibel spongiform encefalopati (TSE),
vi)
bilaga VIII, när det rör sig om aviär influensa,
vii)
bilaga IX, när det rör sig om infektiös hematopoietisk nekros (IHN), infektiös laxanemi (ISA), viral hemorragisk septikemi (VHS), infektion orsakad av koiherpesvirus (KHV), infektion orsakad av Bonamia ostreae, infektion orsakad av Marteilia refringens samt vit pricksjuka hos kräftdjur.
b)
Information om verksamheten och kostnaderna i enlighet med del I i bilaga X och en undertecknad försäkran för varje program i enlighet med del II i bilaga X.
Artikel 5
1. Från och med den 1 juli 2015 ska medlemsstaterna lämna in de delrapporter som föreskrivs i artikel 3 och de slutrapporter och betalningsansökningar som föreskrivs i artikel 4 på nätet med hjälp av de elektroniska standardmallar som kommissionen tillhandhåller, utom för programmen för de sjukdomar som avses i artikel 4 a vii.
2. Utöver kraven i punkt 1 ska en undertecknad version av den del av slutrapporterna och betalningsansökningarna som avses i artikel 4 b lämnas in till kommissionen.
Artikel 6
Beslut 2008/940/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 7
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 ska detta beslut tillämpas på de program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar som genomförs från och med den 1 januari 2015.
Artikel 8
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 12 maj 2014.


Input:
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 25. Juli 2014
zur Durchführung des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU des Europäischen Parlaments und des Rates in Bezug auf die Formatvorlage zur Übermittlung der Informationen über die Bereitschafts- und Reaktionsplanung hinsichtlich schwerwiegender grenzüberschreitender Gesundheitsgefahren
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen C(2014) 5180)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2014/504/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf den Beschluss Nr. 1082/2013/EU des Europäischen Parlaments und des Rates vom 22. Oktober 2013 zu schwerwiegenden grenzüberschreitenden Gesundheitsgefahren und zur Aufhebung der Entscheidung Nr. 2119/98/EG (1), insbesondere auf Artikel 4 Absatz 6,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit dem Beschluss Nr. 1082/2013/EU wurden Mechanismen und Strukturen zur Koordinierung von Reaktionen auf schwerwiegende grenzüberschreitende Gesundheitsgefahren festgelegt, einschließlich der entsprechenden Bereitschafts- und Reaktionsplanung.
(2)
Gemäß Artikel 4 Absatz 1 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU beraten sich die Mitgliedstaaten und die Kommission im Rahmen des Gesundheitssicherheitsausschusses in Bezug auf die Bereitschafts- und Reaktionsplanung, um bewährte Verfahren und Erfahrungen auszutauschen, die Interoperabilität nationaler Bereitschaftspläne zu fördern, die sektorenübergreifende Dimension auf Unionsebene zu behandeln und die Umsetzung der wichtigsten Anforderungen an Kernkapazitäten im Hinblick auf Überwachung und Reaktion gemäß den Internationalen Gesundheitsvorschriften (2005) zu unterstützen.
(3)
In Artikel 4 Absatz 2 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU sind die Informationen zum Stand der Bereitschafts- und Reaktionsplanung auf nationaler Ebene festgelegt, und es ist vorgesehen, dass die Mitgliedstaaten der Kommission diese Informationen bis zum 7. November 2014 und anschließend alle drei Jahre zur Verfügung stellen.
(4)
Gemäß Artikel 4 Absatz 3 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU informieren die Mitgliedstaaten die Kommission, wenn sie ihre nationale Bereitschaftsplanung wesentlich ändern.
(5)
Gemäß Artikel 4 Absatz 5 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU analysiert die Kommission die gemäß Artikel 4 Absätze 2 und 3 von den Mitgliedstaaten erhaltenen Informationen und erstellt einen zusammenfassenden Bericht oder einen thematischen Lagebericht. Für die Zwecke des Artikels 4 Absatz 1 leitet die Kommission frühzeitig Beratungen im Gesundheitssicherheitsausschuss ein, gegebenenfalls auch auf der Grundlage dieses Berichts.
(6)
Gemäß Artikel 4 Absatz 6 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU legt die Kommission im Wege von Durchführungsrechtsakten Formatvorlagen für die Mitgliedstaaten zur Übermittlung der Informationen gemäß Artikel 4 Absätze 2 und 3 fest, um ihre Relevanz für die in Artikel 4 Absatz 1 genannten Ziele und ihre Vergleichbarkeit sicherzustellen.
(7)
Zur Vermeidung doppelter Berichterstattung sollten zum Zweck der Berichterstattung gemäß Artikel 4 Absatz 2 Buchstabe a des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU die Informationen in Bezug auf die Umsetzung der wichtigsten Kernkapazitäten im Hinblick auf die Bereitschafts- und Reaktionsplanung, die die Mitgliedstaaten bereits der Weltgesundheitsorganisation (WHO) übermittelt haben, verwendet werden.
(8)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für schwerwiegende grenzüberschreitende Gesundheitsgefahren -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der Anhang des vorliegenden Beschlusses enthält die Formatvorlage, die die Mitgliedstaaten zur Übermittlung der Informationen über ihre Bereitschafts- und Reaktionsplanung in Bezug auf schwerwiegende grenzüberschreitende Gesundheitsgefahren gemäß Artikel 4 Absätze 2 und 3 des Beschlusses Nr. 1082/2013/EU verwenden.
Artikel 2
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 25. Juli 2014


Input:
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 18 avril 2013
relative aux rapports annuels à établir concernant les inspections non discriminatoires réalisées conformément au règlement (CE) no 1/2005 du Conseil relatif à la protection des animaux pendant le transport et les opérations annexes et modifiant les directives 64/432/CEE et 93/119/CE et le règlement (CE) no 1255/97
[notifiée sous le numéro C(2013) 2098]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2013/188/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1/2005 du Conseil du 22 décembre 2004 relatif à la protection des animaux pendant le transport et les opérations annexes et modifiant les directives 64/432/CEE et 93/119/CE et le règlement (CE) no 1255/97 (1), et notamment son article 30, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1/2005 définit les règles s’appliquant au transport des animaux vertébrés vivants à l’intérieur de l’Union, y compris les contrôles spécifiques des lots entrant sur le territoire douanier de l’Union ou quittant celui-ci auxquels doivent procéder les fonctionnaires compétents. L’article 27, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2005 dispose que l’autorité compétente vérifie que les exigences dudit règlement ont été respectées en procédant à des inspections non discriminatoires des animaux, des moyens de transport et des documents d’accompagnement (ci-après les «inspections non discriminatoires»).
(2)
En outre, l’article 27, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1/2005 dispose que les États membres adressent à la Commission, au plus tard le 30 juin de chaque année, un rapport annuel relatif aux inspections non discriminatoires (ci-après les «rapports annuels»). Le rapport est accompagné d’une analyse des principales irrégularités constatées et d’un plan d’action destiné à y remédier.
(3)
Le rapport de la Commission au Parlement européen et au Conseil sur l’incidence du règlement (CE) no 1/2005 du Conseil relatif à la protection des animaux pendant le transport (2) a considéré qu’il convenait d’adopter des dispositions d’application concernant les contrôles devant être effectués par les autorités compétentes des États membres, conformément à l’article 27, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2005.
(4)
Ce rapport a également conclu qu’il conviendrait d’harmoniser davantage la structure du système de compte rendu en vue de fournir un plus grand nombre de données comparables.
(5)
En conséquence, la présente décision devrait définir un modèle harmonisé pour les rapports annuels et prévoir également la transmission des rapports annuels par voie électronique à la Commission, afin de réduire la charge administrative pour les États membres.
(6)
Les inspections non discriminatoires sont effectuées par l’autorité compétente à différents moments du trajet. Elles sont effectuées avant le départ, pendant le voyage, à l’arrivée sur le lieu de destination et au terme d’un transport. Au cours d’une inspection non discriminatoire, l’autorité compétente peut effectuer un certain nombre de contrôles visant à vérifier le respect de la législation de l’Union. Il peut s’agir notamment de vérifier que les animaux sont aptes au transport, que le moyen de transport répond aux exigences de la législation de l’Union ou que le transporteur dispose des autorisations nécessaires. Le transporteur peut être informé ou non au préalable.
(7)
Les transporteurs s’attendent souvent à des inspections non discriminatoires avant le départ pour de longs trajets entre des États membres et avec des pays tiers, ainsi qu’à l’arrivée sur le lieu de destination lorsqu’il s’agit d’un abattoir et ces inspections non discriminatoires portent souvent sur un grand nombre d’animaux. En conséquence, ces inspections non discriminatoires devraient figurer dans les rapports annuels distinctement des inspections non discriminatoires réalisées de manière aléatoire et sur la base d’une analyse de risque, qui n’ont généralement pas été prévues et couvrent un nombre d’animaux moins important.
(8)
Dans le cas d’inspections non discriminatoires réalisées avant ou pendant les trajets, l’autorité compétente contrôle tout document d’accompagnement dont elle exige qu’il lui soit remis. Ces inspections non discriminatoires devraient être comptabilisées séparément des inspections non discriminatoires effectuées au terme d’un transport, qui incluent la vérification des carnets de route ou des versions imprimées des systèmes de navigation dans le seul but de contrôler le respect des exigences énoncées à l’annexe I, chapitre V, section 1, points 1.4, 1.5, 1.7 et 1.8, du règlement (CE) no 1/2005 concernant les durées de voyage et de repos.
(9)
Par conséquent, en vue de permettre une comparaison valable des informations recueillies au cours des inspections non discriminatoires, la présente décision devrait prévoir la communication de trois différents types d’inspections non discriminatoires aux fins de l’élaboration des rapports annuels. Ces trois types d’inspections non discriminatoires devraient couvrir: a) les inspections non discriminatoire effectuées sur le lieu de départ avant le transport des animaux pour de longs trajets entre des États membres et avec des pays tiers, et après le déchargement des animaux du moyen de transport au lieu de destination lorsqu’il s’agit d’un abattoir; b) les inspections non discriminatoires effectuées en cours de transport; et c) les inspections non discriminatoires effectuées au terme du transport dans le but de contrôler le respect des durées de voyage et de repos.
(10)
Au cours d’une inspection non discriminatoire, l’autorité compétente peut contrôler un ou plusieurs animaux, les moyens de transport et les documents d’accompagnement. Lors des inspections non discriminatoires, l’autorité compétente peut constater des cas de non-conformité avec les exigences du règlement (CE) no 1/2005 et prendre des mesures pour remédier à ces irrégularités. Pour comparer valablement les résultats de ces inspections non discriminatoires dans les États membres, il convient que toutes ces inspections soient enregistrées et communiquées de manière harmonisée.
(11)
La présente décision devrait s’appliquer à partir du 1er janvier 2015, afin de donner aux États membres suffisamment de temps pour adapter leurs systèmes nationaux de collecte de données aux informations nécessaires pour leur prise en compte dans les rapports annuels conformément à la présente décision.
(12)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Objet et champ d’application
La présente décision définit les règles concernant les rapports annuels relatifs aux inspections non discriminatoires que les États membres doivent communiquer à la Commission, au plus tard le 30 juin de chaque année, conformément à l’article 27, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1/2005 (ci-après les «rapports annuels»).
Ces règles concernent les informations que les États membres doivent inclure dans les rapports annuels relatifs aux inspections non discriminatoires des animaux, des moyens de transport et des documents d’accompagnement, devant être effectuées par l’autorité compétente conformément à l’article 27, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2005 (ci-après les «inspections non discriminatoires»), ainsi que la manière dont ces informations doivent être communiquées à la Commission.
Article 2
Contenu des rapports annuels et modèle
1. Les rapports annuels contiennent les informations suivantes concernant les inspections non discriminatoires, ventilées par espèce animale et par type d’inspection non discriminatoire et telles que visées à l’annexe I de la présente décision et dans les notes explicatives figurant à son annexe II:
a)
le nombre total des différents types d’inspections non discriminatoires effectuées par l’autorité compétente durant lesquelles des animaux, des moyens de transport et des documents d’accompagnement ont été contrôlés, tels que visés à l’annexe I, partie 2, tableau 1, section A, et à l’annexe II, partie 1;
b)
le nombre d’animaux, de moyens de transport et de documents d’accompagnement qui ont été effectivement contrôlés par l’autorité compétente lors des inspections non discriminatoires, tels que visés à l’annexe I, partie 2, tableau 1, section B, et comprenant uniquement:
i)
le nombre d’animaux ayant été soumis à un contrôle physique;
ii)
le nombre de moyens de transport ayant été soumis à un contrôle physique; sont toutefois exclus les contrôles qui font partie d’une procédure d’agrément conformément à l’article 7 du règlement (CE) no 1/2005;
iii)
le nombre de documents d’accompagnement visés à l’article 4, paragraphe 2, ainsi qu’à l’article 6, paragraphes 1, 5, 8 et 9, du règlement (CE) no 1/2005 et à son annexe II, points 5 et 8, qui ont été mis à la disposition de l’autorité compétente et contrôlés par celle-ci.
Lorsque le contrôle a porté sur plusieurs documents d’accompagnement dans le cadre d’une seule inspection, il peut être déclaré comme contrôle d’un seul document;
c)
la catégorie et le nombre de cas de manquement aux exigences du règlement (CE) no 1/2005 constatés par l’autorité compétente durant les inspections non discriminatoires, comme prévu à l’annexe I, partie 2, tableau 2, et à l’annexe II, partie 2, de la présente décision;
d)
la catégorie et le nombre de mesures prises par l’autorité compétente à la suite de la détection des cas de manquement aux exigences du règlement (CE) no 1/2005, comme prévu à l’annexe I, partie 2, tableau 3, et à l’annexe II, partie 3, de la présente décision;
e)
une analyse des principales irrégularités constatées au cours des inspections non discriminatoires et un plan d’action destiné à y remédier, comme prévu à l’annexe I, partie 3.
2. Le rapport annuel est remis à la Commission sur support électronique conformément au modèle de rapport annuel figurant à l’annexe I et il est rempli conformément aux notes explicatives figurant à l’annexe II.
Article 3
Application
La présente décision s’applique à compter du 1er janvier 2015.
Article 4
Destinataires
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 18 avril 2013.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 454/2013 DA COMISSÃO
de 7 de maio de 2013
relativo à inscrição de uma denominação no registo das denominações de origem protegidas e das indicações geográficas protegidas [Ail fumé d’Arleux (IGP)]
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (UE) n.o 1151/2012 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 21 de novembro de 2012, relativo aos regimes de qualidade dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (1), nomeadamente o artigo 52.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (UE) n.o 1151/2012 entrou em vigor em 3 de janeiro de 2013. Revogou e substituiu o Regulamento (CE) n.o 510/2006 do Conselho, de 20 de março de 2006, relativo à proteção das indicações geográficas e denominações de origem dos produtos agrícolas e dos géneros alimentícios (2).
(2)
Em conformidade com o artigo 6.o, n.o 2, do Regulamento (CE) n.o 510/2006, foi publicado no Jornal Oficial da União Europeia (3) o pedido de registo da denominação «Ail fumé d’Arleux», apresentado pela França.
(3)
Uma vez que não foi apresentada à Comissão nenhuma declaração de oposição, ao abrigo do artigo 7.o do Regulamento (CE) n.o 510/2006, a denominação deve ser registada,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
É registada a denominação constante do anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 7 de maio de 2013.


Input:
DECYZJA RADY 2012/665/WPZiB
z dnia 26 października 2012 r.
zmieniająca decyzję 2010/638/WPZiB w sprawie środków ograniczających wobec Republiki Gwinei
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 29,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W dniu 25 października 2010 r. Rada nałożyła środki ograniczające wobec Republiki Gwinei w drodze decyzji 2010/638/WPZiB (1).
(2)
Jak wynika z przeglądu decyzji 2010/638/WPZiB, obowiązywanie środków ograniczających należy przedłużyć do dnia 27 października 2013 r.
(3)
Konieczna jest zmiana środków związanych z embargiem na broń przewidzianych w decyzji 2010/638/WPZiB.
(4)
Należy zatem odpowiednio zmienić decyzję 2010/638/WPZiB,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
W decyzji 2010/638/WPZiB wprowadza się następujące zmiany:
1)
w art. 2 ust. 1 wprowadza się następujące zmiany:
a)
dodaje się literę w brzmieniu:
„g)
sprzedaży, dostawy, przekazywania lub wywozu materiałów wybuchowych i związanego z nimi sprzętu przeznaczonych wyłącznie do użytku cywilnego w górnictwie i inwestycjach infrastrukturalnych oraz dostarczania pomocy technicznej, usług pośrednictwa i innych usług, a także finansowania i udzielania pomocy finansowej związanej z takimi produktami, pod warunkiem że przechowywanie i wykorzystanie materiałów wybuchowych i związanego z nimi sprzętu i usług jest kontrolowane i weryfikowane przez niezależny organ oraz że podmioty świadczące powiązane usługi są ustalone;”;
b)
dodaje się akapit w brzmieniu:
„W przypadkach objętych lit. g) państwo członkowskie informuje pozostałe państwa członkowskie z dwutygodniowym wyprzedzeniem o zamiarze przyznania zezwolenia na podstawie tej litery”;
2)
art. 8 ust. 2 otrzymuje brzmienie:
„2. Niniejszą decyzję stosuje się do dnia 27 października 2013 r. Jest ona stale poddawana przeglądowi. Może być odnawiana lub zmieniana, w zależności od przypadku, jeżeli Rada uzna, że jej cele nie zostały osiągnięte.”.
Artykuł 2
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Sporządzono w Brukseli dnia 26 października 2012 r.


Input:
A BIZOTTSÁG 1046/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. július 28.)
az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról szóló 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a legkülső régiókból származó egyes halászati és akvakultúra-termékek halászata, tenyésztése, feldolgozása és piaci értékesítése terén a gazdasági szereplőknél felmerülő többletköltségek kiszámítására vonatkozó kritériumok tekintetében történő kiegészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról, valamint a 2328/2003/EK, a 861/2006/EK, az 1198/2006/EK és a 791/2007/EK tanácsi rendelet, valamint az 1255/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. május 15-i 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 72. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 508/2014/EU rendelet V. fejezete értelmében az Európai Tengerügyi és Halászati Alap (ETHA) támogathatja az Uniónak az EUMSZ 349. cikkében említett legkülső régióiból származó egyes halászati és akvakultúra-termékek halászata, tenyésztése, feldolgozása és piaci értékesítése terén a gazdasági szereplőknél felmerülő többletköltségek ellentételezését.
(2)
Annak érdekében, hogy az Unió legkülső régióiból származó egyes halászati és akvakultúra-termékek versenyképesek maradjanak az Unió más régióiból származó hasonló termékekkel szemben, az Európai Unió 1992-ben intézkedéseket vezetett be a halászati és akvakultúra-ágazatban felmerülő kapcsolódó többletköltségek ellentételezésére. A 2007-2013 közötti időszakra vonatkozóan a 791/2007/EK tanácsi rendelet (2) határozta meg az ellentételezési intézkedéseket. Figyelemmel az Unió legkülső régióinak gazdasági és társadalmi strukturális helyzetére, amelyet e régiók távoli fekvése, szigetjellege, kis mérete, kedvezőtlen domborzati viszonyai, néhány terméktől való gazdasági függése és egyedi éghajlati viszonyai súlyosbítanak, 2014. január 1-jétől továbbra is támogatást szükséges nyújtani az egyes halászati és akvakultúra-termékek halászata, tenyésztése, feldolgozása és piaci értékesítése terén felmerülő többletköltségek ellentételezésére. A többletköltségek ellentételezése tulajdonképpen abban segít az érintett régiók gazdasági szereplőinek, hogy egyáltalán életképesek maradhassanak gazdaságilag.
(3)
A többletköltségeket az 508/2014/EU rendelet 72. cikkében említett ellentételezési tervben kell meghatározni.
(4)
Annak érdekében, hogy a régiók és az egyes évek egyszerűbb összehasonlítása révén valamennyi érintett régió összehangolt és egyenlő bánásmódban részesülhessen és különösen annak érdekében, hogy ne kerüljön sor a többletköltségek túlkompenzálására, meg kell határozni az Unió legkülső régióinak sajátos hátrányaiból adódó többletköltségek kiszámítására vonatkozó kritériumokat. Az alkalmazandó közös kritériumoknak köszönhetően valamennyi érintett régióban egységes módszerrel kerülnek kiszámításra a többletköltségek.
(5)
Az egyes termékekre vagy termékkategóriákra vonatkozó, a tagállam vagy az uniós terület kontinentális részén tevékenységet folytató gazdasági szereplőknél felmerülő referenciaköltségeket, amelyek alapján a többletköltségek meghatározásra kerülnek, különösen gondosan kell megbecsülni a túlkompenzálás elkerülése érdekében.
(6)
Vannak olyan termékek vagy termékkategóriák, amelyekre vonatkozóan nem léteznek összehasonlítási kritériumok vagy mértékegységek az érintett tagállam területének kontinentális részén. Ilyen esetekben a többletköltségek kiszámításának alapjául szolgáló referenciaköltséget az Unió területének kontinentális részén tevékenységet folytató gazdasági szereplőknél az egyenértékű termékek vagy termékkategóriák kapcsán felmerülő költségekhez viszonyítva kell megállapítani.
(7)
A legkülső régiókban érvényesülő eltérő értékesítési feltételekre, valamint a fogásmennyiségek, az állományok és a piaci kereslet ingadozásaira való tekintettel az ellentételezésre jogosult halászati és akvakultúra-termékeknek vagy termékkategóriáknak, azok legnagyobb mennyiségeinek és az ellentételezési összegeknek a meghatározását - a tagállamonként megszabott keret-előirányzatokon belül - az érintett tagállamokra kell hagyni.
(8)
A tagállamoknak olyan szinten kell meghatározniuk az ellentételezési összeget, amely lehetővé teszi a legkülső régiók sajátos hátrányaiból adódó többletköltségek megfelelő kiegyenlítését, de elkerüli a túlkompenzálást. Az ellentételezési összegnek ezért figyelembe kell vennie a többletköltségeket befolyásoló más típusú állami beavatkozásokat is, ideértve a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdése és az 508/2014/EU rendelet 73. cikke alapján bejelentett állami támogatásokat.
(9)
A többletköltségek összehangolt bemutatása érdekében a többletköltségeket élőtömeg-tonna alapján kell kifejezni, amelyet az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (3) és a 409/2009/EK bizottsági rendelet (4) határoz meg; az utóbbi rendelet európai uniós átváltási együtthatókat határoz meg a friss és friss sózott halakra, illetve kiszerelési kódokat a feldolgozott halakra vonatkozóan, és ezek segítségével a tárolt vagy feldolgozott halak tömegét élőtömeggé lehet átszámítani a fogások nyomon követése érdekében.
(10)
Ahhoz, hogy igazolják, hogy nem került sor túlkompenzálásra, a tagállamoknak a kompenzációs mechanizmusra vonatkozó releváns információkat szerepeltetniük kell az 508/2014/EU rendelet 114. cikkének (2) bekezdésében meghatározott éves végrehajtási jelentésben.
(11)
Annak érdekében, hogy az e rendeletben előírt intézkedéseket mielőbb alkalmazni lehessen, tekintettel arra, hogy a kiadások az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 65. cikke (2) bekezdésének megfelelően 2014. január 1. óta már jogosultak az Európai Tengerügyi és Halászati Alapból nyújtott hozzájárulásra, ennek a rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Ez a rendelet megállapítja az 1303/2013/EU rendelet 65. cikke (2) bekezdésében meghatározott elszámolhatósági időszak során a Szerződés 349. cikkében említett legkülső uniós régiókból származó egyes halászati és akvakultúra-termékek halászata, tenyésztése, feldolgozása és piaci értékesítése terén a gazdasági szereplőknél a legkülső régiók sajátos hátrányai folytán jelentkező többletköltségek kiszámítására vonatkozó kritériumokat.
2. cikk
(1) Az 1. cikkben említett többletköltségeket külön kell kiszámítani a következő tevékenységek mindegyikére vonatkozóan:
a)
halászat;
b)
tenyésztés;
c)
feldolgozás;
d)
piaci értékesítés.
(2) Az (1) bekezdésben említett egyes tevékenységeken belül a többletköltségeket minden, a tagállam által ellentételezésre jogosultnak minősített termékre vagy termékkategóriára vonatkozóan az 508/2014/EU rendelet 72. cikkében említett ellentételezési tervben felsorolt kiadási tételenként kell meghatározni.
(3) A többletköltségeket minden egyes kiadási tétel esetében az érintett legkülső régióban tevékenységet folytató gazdasági szereplőknél felmerülő, a többletköltségeket befolyásoló bármilyen állami beavatkozással csökkentett költségek, valamint az érintett tagállam kontinentális részén tevékenységet folytató gazdasági szereplőknél felmerülő hasonló költségek különbségeként kell meghatározni.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve a kizárólag olyan termékekre vagy termékkategóriákra jellemző kiadási tételek esetében, amelyekre vonatkozóan nem léteznek összehasonlítási kritériumok vagy mértékegységek az érintett tagállam területének kontinentális részén, a többletköltséget az Unió területének kontinentális részén tevékenységet folytató gazdasági szereplőknél az egyenértékű termékek vagy termékkategóriák kapcsán felmerülő hasonló költségekhez viszonyítva kell meghatározni.
(5) A többletköltségek kiszámítása során figyelembe kell venni az esetleges állami beavatkozásokat, ideértve a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdése és az 508/2014/EU rendelet 73. cikke alapján bejelentett állami támogatásokat is.
3. cikk
(1) A többletköltségek kiszámításának alapjául kizárólag olyan költségek szolgálhatnak, amelyek a legkülső régiók sajátos hátrányai miatt merülnek fel.
(2) A többletköltségek kiszámításának a feljegyzett árak éves átlagán kell alapulnia.
(3) A többletköltségeket élőtömeg-tonnánként, euróban kell megadni, és adott esetben a teljes többletköltség valamennyi költségösszetevőjét át kell számítani élőtömeg-tonnánkénti euro értékre.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 28-án.


Input:
SKLEP št. 565/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 15. maja 2014
o uvedbi poenostavljenega režima nadzora oseb na zunanjih mejah, ki temelji na tem, da Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija enostransko priznajo nekatere listine kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, ter o razveljavitvi odločb št. 895/2006/ES in št. 582/2008/ES
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točk (a) in (b) člena 77(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V skladu s členom 4(1) Akta o pristopu iz leta 2011 mora Hrvaška, ki je 1. julija 2013 pristopila k Uniji, od tega datuma izvajati vizumsko obveznost za državljane tretjih držav, ki so navedeni v Prilogi I k Uredbi Sveta (ES) št. 539/2001 (2).
(2)
V skladu s členom 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011 se določbe schengenskega pravnega reda o pogojih in merilih za izdajo enotnih vizumov ter določbe o vzajemnem priznavanju vizumov in enakovrednosti dovoljenj za prebivanje/vizumov za dolgoročno in kratkoročno bivanje za Hrvaško uporabljajo šele po sprejetju Sklepa Sveta glede teh vprašanj. Vendar pa so za Hrvaško zavezujoče od dneva pristopa.
(3)
Hrvaška mora torej za vstop na svoje ozemlje ali tranzit prek svojega ozemlja izdati nacionalne vizume državljanom tretjih držav, ki so imetniki enotnega vizuma ali vizuma za dolgoročno bivanje ali dovoljenja za prebivanje, ki ga izdala država članica, ki v celoti izvaja schengenski pravni red, ali podobne listine, ki jo je izdala Bolgarija, Ciper oziroma Romunija, ki tega pravnega reda še ne izvajajo v celoti.
(4)
Imetniki listin, ki so jih izdale države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, ter listin, ki so jih izdale Bolgarija, Ciper oziroma Romunija, ne pomenijo nobenega tveganja za Hrvaško, saj so bili podvrženi vsem potrebnim kontrolam v teh državah članicah. Da bi se izognili nalaganju neutemeljene dodatne upravne obremenitve Hrvaški, je treba sprejeti skupna pravila, ki bodo pooblastila Hrvaško, da enostransko prizna nekatere listine, ki jih izdajo te države članice, kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom in vzpostavi poenostavljen režim nadzora oseb na zunanjih mejah, ki bo temeljil na tej enostranski enakovrednosti.
(5)
Skupna pravila, uvedena z Odločbo št. 895/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3) in Odločbo št. 582/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) bi bilo treba razveljaviti. Za Ciper, ki izvaja skupni režim, uveden z Odločbo št. 895/2006/ES, od 10. julija 2006, in za Bolgarijo in Romunijo, ki izvajata skupni režim, uveden z Odločbo št. 582/2008/ES, od 18. julija 2008, bi bilo treba sprejeti skupna pravila o pooblastitvi Bolgarije, Cipra in Romunije, tako kot Hrvaške, da enostransko priznajo nekatere listine, ki so jih izdale države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, in podobne listine, ki jih je izdala Hrvaška, kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom ter vzpostavijo poenostavljen režim nadzora oseb na njihovih zunanjih mejah, ki bo temeljil na tej enostranski enakovrednosti. Ta sklep ne posega v cilj Bolgarije in Romunije, da čim prej postaneta schengenski državi članici.
(6)
Poenostavljen režim, določen s tem sklepom, bi bilo treba uporabljati v prehodnem obdobju, do datuma, ki ga je treba določiti v sklepu Sveta, kot je za Ciper določeno v prvem pododstavku člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003, za Bolgarijo in Romunijo v prvem pododstavku člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 in za Hrvaško v prvem pododstavku člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011, z možnostjo prehodnih določb glede listin, izdanih pred tem datumom.
(7)
Sodelovanje v poenostavljenem režimu bi moralo biti neobvezno, brez nalaganja dodatnih obveznosti državam članicam, poleg tistih iz Akta o pristopu iz leta 2003, Akta o pristopu iz leta 2005 ali Akta o pristopu iz leta 2011.
(8)
Skupna pravila bi se morala uporabljati za kratkoročne enotne vizume, vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, ki jih izdajo države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, za vizume z omejeno ozemeljsko veljavnostjo, izdane prosilcu, ki ima potno listino, ki jo priznava ena ali več držav članic, ne pa vse, v skladu z Uredbo (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (5) (v nadaljnjem besedilu: Vizumski zakonik), ter države, ki so se pridružile izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, kot tudi za vizume za kratkoročno bivanje, vizume za dolgoročno bivanje in dovoljenja za prebivanje, ki jih izdajo Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija. Priznanje posamezne listine bi moralo biti omejeno na obdobje njene veljavnosti.
(9)
Izpolnjeni morajo biti pogoji za vstop za državljane tretjih držav, katerih načrtovano bivanje na ozemlju držav članici ni daljše od 90 dni v katerem koli obdobju 180 dni, ki so določeni v Uredbi (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (6), z izjemo zahteve, da morajo posedovati veljaven vizum, če se to zahteva v skladu z Uredbo (ES) št. 539/2001, dokler se s tem sklepom ne vzpostavi režima, s katerim Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija enostransko priznajo nekatere listine, ki jih izdajo države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, kakor tudi podobne listine, ki jih izdajo Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija za tranzit čez svoje ozemlje ali predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju.
(10)
Ker cilja tega sklepa, in sicer uvedbe režima, s katerim Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija enostransko priznajo določene listine, ki jih izdajo druge države članice, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.
(11)
Ta sklep za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (7), ki spadajo na področje iz točke (B) člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (8).
(12)
Ta sklep za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (9), ki spadajo na področje iz točke (B) člena 1 Sklepa 1999/437/ES, v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (10).
(13)
Ta sklep za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (11), ki spadajo na področje iz točke (B) člena 1 Sklepa 1999/437/ES, v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU (12).
(14)
V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen PEU in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja.
(15)
Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES (13); Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanj ni zavezujoč in se v njem ne uporablja.
(16)
Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES (14); Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja -
SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Ta sklep uvaja poenostavljen režim nadzora oseb na zunanjih mejah, s katerim lahko Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, enostransko priznajo listine iz člena 2(1) in člena 3 tega sklepa, ki se izdajo državljanom tretjih držav, za katere velja vizumska obveznost na podlagi Uredbe (ES) št. 539/2001.
Izvajanje tega sklepa ne vpliva na izvedbo kontrole oseb na zunanjih mejah v skladu s členi 5 do 13 ter 18 in 19 Uredbe (ES) št. 562/2006.
Člen 2
1. Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija lahko kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali za predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, štejejo naslednje listine, ki jih izdajo države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, ne glede na državljanstvo imetnikov:
(a)
„enotni vizum“, kakor je opredeljen v točki (3) člena 2 Vizumskega zakonika, veljaven za dva ali več vstopov;
(b)
„vizum za dolgoročno bivanje“ iz člena 18 Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma (15);
(c)
„dovoljenje za prebivanje“, kakor je opredeljeno v točki (15) člena 2 Uredbe (ES) št. 562/2006.
2. Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija lahko kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali za predvideno bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, štejejo vizume z omejeno ozemeljsko veljavnostjo, izdane v skladu s prvim stavkom člena 25(3) Vizumskega zakonika.
3. Če se Bolgarija, Hrvaška, Ciper ali Romunija odloči za uporabo tega sklepa, prizna vse listine iz odstavkov 1 in 2, ne glede na to, katera država članica jih je izdala, razen če so pritrjene na potne listine, ki jih ne priznava ali ki jih je izdala tretja država, s katero nima diplomatskih odnosov.
Člen 3
1. Če se Bolgarija, Hrvaška, Ciper ali Romunija odloči za uporabo člena 2, lahko poleg listin iz navedenega člena kot enakovredne svojim nacionalnim vizumom za tranzit čez svoje ozemlje ali za načrtovano bivanje na svojem ozemlju, ki ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju, prizna tudi:
(a)
nacionalne vizume za kratkoročno in dolgoročno bivanje, ki jih izda Bolgarija, Hrvaška, Ciper ali Romunija v enotni obliki, določeni z Uredbo Sveta (ES) št. 1683/95 (16);
(b)
dovoljenja za prebivanje, ki jih izda Bolgarija, Hrvaška, Ciper ali Romunija v skladu z enotno obliko, določeno z Uredbo Sveta (ES) št. 1030/2002 (17),
razen če so taki vizumi ali dovoljenja za prebivanje pritrjeni na potne listine, ki jih zadevna država članica ne priznava ali ki jih je izdala tretja država, s katero nima diplomatskih odnosov.
2. Listine, ki jih izda Bolgarija in se lahko priznajo, so navedene v Prilogi I.
Listine, ki jih izda Hrvaška in se lahko priznajo, so navedene v Prilogi II.
Listine, ki jih izda Ciper in se lahko priznajo, so navedene v Prilogi III.
Listine, ki jih izda Romunija in se lahko priznajo, so navedene v Prilogi IV.
Člen 4
Obdobje veljavnosti listin iz členov 2 in 3 zajema obdobje tranzita ali bivanja na ozemlju.
Člen 5
Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija v 20 delovnih dneh od začetka veljavnosti tega sklepa uradno obvestijo Komisijo, če se odločijo za njegovo uporabo. Komisija informacije, ki so jih sporočile te države članice, objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V navedenih uradnih obvestilih se po potrebi določijo tretje države, v zvezi s katerimi Bolgarija, Hrvaška, Ciper in Romunija na podlagi člena 2(3) in člena 3(1) ne uporabljajo tega sklepa, ker z njimi nimajo diplomatskih odnosov.
Člen 6
Odločbi št. 895/2006/ES ter št. 582/2008/ES se razveljavita.
Člen 7
Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se do dneva, ki ga Svet določi v sklepu, sprejetem v skladu s prvim pododstavkom člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 glede Cipra, prvim pododstavkom člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 glede Bolgarije in Romunije ter prvim pododstavkom člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2011 glede Hrvaške, ko se bodo vse določbe schengenskega pravnega reda s področja skupne vizumske politike in gibanja državljanov tretjih držav, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, uporabljale za zadevno državo članico.
Člen 8
Ta sklep je naslovljen na Bolgarijo, Hrvaško, Ciper in Romunijo.
V Bruslju, 15. maja 2014


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 405/2014 AL COMISIEI
din 23 aprilie 2014
de aprobare a acidului lauric ca substanță activă existentă, destinată utilizării în produsele biocide din tipul de produs 19
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (1), în special articolul 89 alineatul (1) al treilea paragraf,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1451/2007 al Comisiei (2) stabilește o listă de substanțe active care trebuie evaluate, în vederea unei eventuale includeri a acestora în anexele I, IA sau IB la Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3). Lista respectivă include acidul lauric.
(2)
Acidul lauric a fost evaluat în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Directiva 98/8/CE în vederea utilizării în tipul de produs 19, repulsivi și momeli, astfel cum este definit în anexa V la directiva respectivă, care corespunde tipului de produs 19 definit în anexa V la Regulamentul (UE) nr. 528/2012.
(3)
Germania a fost desemnată ca stat membru raportor și, în temeiul articolului 14 alineatele (4) și (6) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, la 17 mai 2010 a transmis Comisiei raportul autorității competente, însoțit de o recomandare.
(4)
Raportul autorității competente a fost examinat de statele membre și de Comisie. În conformitate cu articolul 15 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1451/2007, concluziile examinării au fost incluse într-un raport de evaluare, care a fost trecut în revistă în cadrul reuniunii Comitetului permanent pentru produse biocide din 13 martie 2014.
(5)
Din raportul respectiv reiese că produsele biocide utilizate pentru tipul de produs 19 care conțin acid lauric sunt susceptibile să îndeplinească cerințele prevăzute la articolul 5 din Directiva 98/8/CE, dacă sunt respectate anumite specificații și anumite condiții referitoare la utilizarea acestuia.
(6)
Prin urmare, este oportun să se aprobe acidul lauric în vederea utilizării în produsele biocide pentru tipul de produs 19, sub rezerva respectării acestor specificații și condiții.
(7)
Întrucât evaluarea nu a abordat nanomaterialele, în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, aprobarea nu ar trebui să includă astfel de materiale.
(8)
Ar trebui să se prevadă trecerea unei perioade de timp rezonabile până la aprobarea unei substanțe active, pentru a permite părților interesate să întreprindă măsurile pregătitoare necesare în vederea îndeplinirii noilor cerințe stabilite.
(9)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru produse biocide,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Se aprobă acidul lauric ca substanță activă destinată utilizării în produsele biocide din tipul de produs 19, sub rezerva respectării specificațiilor și a condițiilor prevăzute în anexă.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 23 aprilie 2014.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 1358/2014 DA COMISSÃO
de 18 de dezembro de 2014
que altera o Regulamento (CE) n.o 889/2008 que estabelece normas de execução do Regulamento (CE) n.o 834/2007 do Conselho no respeitante à origem dos animais de aquicultura utilizados na produção biológica, às práticas de produção aquícola, aos alimentos para animais de aquicultura utilizados na produção biológica e aos produtos e substâncias que podem ser utilizados na aquicultura biológica
(Texto relevante para efeitos do EEE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 834/2007 do Conselho, de 28 de junho de 2007, relativo à produção biológica e à rotulagem dos produtos biológicos e que revoga o Regulamento (CEE) n.o 2092/91 (1), nomeadamente o artigo 13.o, n.o 3, o artigo 15.o, n.o 2, e o artigo 16.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento (CE) n.o 834/2007 estabelece requisitos de base para a produção biológica de algas marinhas e de animais de aquicultura. As normas para o cumprimento desses requisitos constam do Regulamento (CE) n.o 889/2008 da Comissão (2).
(2)
Entre novembro de 2012 e abril de 2013, alguns Estados-Membros pediram a revisão das regras aplicáveis aos produtos, substâncias, fontes de alimentos para animais e técnicas autorizados na produção aquícola biológica. Esses pedidos foram avaliados pelo grupo de peritos para consultoria técnica no domínio da produção biológica (EGTOP), instituído pela Decisão 2009/427/CE da Comissão (3). Tendo em conta o parecer do EGTOP, a Comissão considerou que era necessário atualizar e integrar as normas vigentes para cumprimento dos requisitos aplicáveis à produção biológica de algas marinhas e de animais de aquicultura.
(3)
Nos termos do artigo 15.o, n.o 1, alínea a), subalínea ii), do Regulamento (CE) n.o 834/2007, quando não estiverem disponíveis populações de juvenis originárias de reprodutores biológicos ou de explorações biológicas, podem ser introduzidos numa exploração animais de criação não biológica, em condições específicas. O Regulamento (CE) n.o 889/2008 estabelece restrições específicas para os animais de aquicultura capturados em meio selvagem, incluindo a colheita de juvenis selvagens para aquicultura. Algumas das práticas tradicionais de piscicultura extensiva em zonas húmidas, nomeadamente lagoas de água salobra, zonas entre marés e lagunas costeiras, fechadas por diques e motas, existem desde há séculos e são valiosas para as comunidades locais em termos de património cultural, de conservação da biodiversidade e na perspetiva económica. Em certas condições, essas práticas não afetam o estado das unidades populacionais das espécies em causa.
(4)
Por conseguinte, considera-se que a colheita de alevins selvagens para fins de engorda nessas práticas tradicionais de aquicultura é conforme com os objetivos, critérios e princípios da produção aquícola biológica, desde que estejam em vigor medidas de gestão aprovadas pela autoridade competente encarregada da gestão das unidades populacionais em causa para assegurar a exploração sustentável das espécies em causa, que o repovoamento seja conforme com essas medidas e que os peixes sejam alimentados exclusivamente com alimentos naturalmente disponíveis no ambiente.
(5)
O EGTOP manifestou a sua preocupação pelo facto de as fontes de alimentos para animais e de os aditivos autorizados na produção aquícola biológica não corresponderem suficientemente às necessidades nutricionais das espécies de peixes carnívoros. Em conformidade com o artigo 15.o, n.o 1, alínea d), subalínea i), do Regulamento (CE) n.o 834/2007, os animais devem ser alimentados com alimentos que satisfaçam as suas necessidades nutricionais nos vários estádios do seu desenvolvimento. Por conseguinte, deve ser autorizada a utilização, na aquicultura biológica, de peixes inteiros como fonte de alimentos para animais carnívoros. Contudo, tal não deve conduzir a um aumento da pressão exercida sobre as unidades populacionais sobreexploradas ou em risco. Por essa razão, na produção de alimentos para animais carnívoros de aquicultura biológica apenas devem ser utilizados produtos da pesca certificados como sustentáveis por uma parte terceira. Neste contexto, a credibilidade do sistema de sustentabilidade aplicado é importante para tranquilizar os consumidores sobre a sustentabilidade global dos produtos de aquicultura biológica. Consequentemente, as autoridades competentes devem, tendo em conta os princípios de uma pesca sustentável estabelecidos no Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (4), identificar os sistemas de certificação que consideram adequados para demonstrar a sustentabilidade dos produtos da pesca a utilizar como alimentos para animais na aquicultura biológica. As orientações da FAO de 2009 em matéria de rotulagem ecológica do pescado e dos produtos da pesca provenientes da pesca marítima (5) podem ser usadas como referência na avaliação da adequação dos sistemas de certificação.
(6)
O EGTOP sublinhou também a necessidade de o regime alimentar dos salmonídeos incluir uma quantidade suficiente de histidina, a fim de assegurar aos animais desta espécie um elevado nível de saúde e de bem-estar. Tendo em conta as variações significativas no teor de histidina das matérias-primas marinhas, de acordo com a espécie e a estação do ano, bem como com a produção, transformação e condições de armazenamento, deve ser permitida a utilização de histidina produzida a partir da fermentação, de modo a garantir a satisfação das necessidades nutricionais dos salmonídeos.
(7)
A quantidade máxima de farinha de peixe atualmente autorizada na alimentação dos camarões não é suficiente para satisfazer as suas necessidades nutricionais pelo que deve ser aumentada. Se necessário, para satisfazer os requisitos nutricionais quantitativos, deve ser também autorizada a suplementação de alimentos para animais com colesterol, em consonância com as recomendações do relatório do EGTOP. Para tal, deve, sempre que disponível, ser utilizado o colesterol biológico. Na falta de colesterol biológico, pode também ser utilizado o colesterol derivado da lã, de crustáceos e de outras fontes.
(8)
A isenção prevista no artigo 25.o-K, n.o 2, caduca em 31 de dezembro de 2014. Por conseguinte, este número deve ser suprimido.
(9)
Para garantir o cumprimento do disposto no artigo 15.o, n.o 1, alínea a), do Regulamento (CE) n.o 834/2007, no que respeita à criação de populações de juvenis originárias de reprodutores biológicos e de explorações biológicas, considera-se necessário, em consonância com o relatório do EGTOP, introduzir regras específicas para a utilização de plâncton na alimentação de juvenis biológicos. O plâncton é necessário para a criação de juvenis e não é produzido ao abrigo de regras de produção biológica.
(10)
O EGTOP também aconselhou a atualizar a lista de substâncias autorizadas para a limpeza e desinfeção na aquicultura biológica, nomeadamente em relação à possibilidade de utilizar algumas das substâncias já enumeradas também na presença de animais. O anexo VII do Regulamento (CE) n.o 889/2008 deve, pois, ser alterado em conformidade.
(11)
O âmbito de aplicação do anexo XIII-A do Regulamento (CE) n.o 889/2008, conforme estabelecido no artigo 25.o-F, n.o 2, deve ser definido de forma mais clara, nomeadamente no que se refere às práticas de produção.
(12)
É necessário aumentar a densidade máxima permitida para o salvelino-ártico, de modo a integrar melhor as necessidades desta espécie. Deve também ser definida a densidade máxima para o lagostim-do-rio. O anexo XIII-A do Regulamento (CE) n.o 889/2008 do Conselho deve ser alterado em conformidade.
(13)
O Regulamento (CE) n.o 889/2008 deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade.
(14)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité de regulamentação da produção biológica,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
O Regulamento (CE) n.o 889/2008 é alterado do seguinte modo:
1)
No artigo 25.o-E, o n.o 4 passa a ter a seguinte redação:
«4. Para fins de engorda, a colheita de juvenis selvagens para aquicultura é limitada especificamente aos casos seguintes:
a)
afluência natural de larvas e juvenis de peixes ou de crustáceos durante o enchimento das lagoas, dos sistemas de confinamento e dos tanques;
b)
meixão, desde que exista um plano de gestão da enguia aprovado para o local em causa e enquanto não for resolvido o problema da reprodução artificial da enguia;
c)
colheita de alevins selvagens de espécies diferentes da enguia-europeia para fins de engorda em explorações de aquicultura tradicional extensiva em zonas húmidas, nomeadamente lagoas de água salobra, zonas entre marés e lagunas costeiras, fechadas por diques e motas, desde que:
i)
o repovoamento esteja em sintonia com medidas de gestão aprovadas pelas autoridades competentes encarregadas da gestão das unidades populacionais em causa, a fim de assegurar a exploração sustentável das espécies em causa, e
ii)
os peixes sejam alimentados exclusivamente com alimentos naturalmente disponíveis no ambiente.»
2)
No artigo 25.o-F, o n.o 2 passa a ter a seguinte redação:
«2. A densidade de animais e as práticas de produção são estabelecidas no anexo XIII-A, por espécie ou grupo de espécies. Ao considerar os efeitos da densidade de animais e das práticas de produção no bem-estar dos peixes de cultura, deve controlar-se o estado dos peixes (como, por exemplo, os danos nas barbatanas, outros ferimentos, o ritmo de crescimento, o comportamento e a sua saúde geral) e a qualidade da água.»
3)
No artigo 25.o-K, n.o 1, é aditada a seguinte alínea e):
«e)
produtos alimentares derivados de peixes inteiros capturados em pescarias sustentáveis certificadas ao abrigo de um regime reconhecido pela autoridade competente em conformidade com os princípios estabelecidos no Regulamento (UE) n.o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho (6).
(6) Regulamento (UE) n. o 1380/2013 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 11 de dezembro de 2013, relativo à política comum das pescas, que altera os Regulamentos (CE) n. o 1954/2003 e (CE) n. o 1224/2009 do Conselho e revoga os Regulamentos (CE) n. o 2371/2002 e (CE) n. o 639/2004 do Conselho e a Decisão 2004/585/CE do Conselho (JO L 354 de 28.12.2013, p. 22).»"
4)
No artigo 25.o-K, é suprimido o n.o 2.
5)
No artigo 25.o-K, é aditado o seguinte número:
«5. A histidina produzida através da fermentação pode ser utilizada na ração alimentar dos salmonídeos quando os alimentos enumerados no n.o 1 não fornecerem quantidades de histidina suficientes para satisfazer as necessidades nutricionais do peixe e evitar a formação de cataratas.»
6)
No artigo 25.o-L, o n.o 3 passa a ter a seguinte redação:
«3. Se os alimentos naturais forem suplementados em conformidade com o n.o 2:
a)
a ração alimentar do pangasius (Pangasius spp.) referido no anexo XIII-A, secção 9, pode compreender um máximo de 10 % de farinha de peixe ou de óleo de peixe provenientes de pescarias sustentáveis;
b)
a ração alimentar dos camarões referidos no anexo XIII-A, secção 7, pode compreender um máximo de 25 % de farinha de peixe e de 10 % de óleo de peixe provenientes de pescarias sustentáveis. A fim de corresponder às necessidades alimentares quantitativas dos camarões, pode ser usado colesterol biológico para complementar o seu regime alimentar. Na falta de colesterol biológico, pode ser usado colesterol não biológico derivado da lã, de crustáceos ou de outras fontes.»
7)
É inserido o seguinte artigo 25.o-IA:
«Artigo 25.o-IA
Regras específicas em matéria de alimentos para juvenis de produção biológica
Na criação de larvas de juvenis de produção biológica, podem ser usados como alimentos o fitoplâncton e o zooplâncton convencionais.»
8)
No artigo 25.o-S, o n.o 6 passa a ter a seguinte redação:
«6. Para controlo biológico dos ectoparasitas, deve ser dada preferência à utilização de peixes limpadores e de água doce, água do mar e soluções de cloreto de sódio.»
9)
Os anexos VII e XIII-A são alterados em conformidade com o anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de janeiro de 2015.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 18 de dezembro de 2014.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 107/2014,
annettu 5 päivänä helmikuuta 2014,
rehun lisäaineiden koboltti(II)kloridiheksahydraatin, koboltti(II)nitraattiheksahydraatin ja koboltti(II)sulfaattimonohydraatin poistamisesta markkinoilta ja asetuksen (EY) N:o 1334/2003 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (1) ja erityisesti sen 10 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 säädetään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksymisestä ja vahvistetaan perusteet ja menettelyt hyväksynnän myöntämiselle. Asetuksen 10 artiklassa säädetään sellaisten lisäaineiden uudelleenarvioinnista, joille on annettu hyväksyntä neuvoston direktiivin 70/524/ETY (2) mukaisesti.
(2)
Rehun lisäaineet koboltti(II)kloridiheksahydraatti, koboltti(II)nitraattiheksahydraatti ja koboltti(II)sulfaattimonohydraatti hyväksyttiin ilman aikarajoitusta direktiivillä 70/524/ETY hivenaineisiin kuuluvan koboltin yhdisteinä ja niiden hyväksymisedellytykset vahvistettiin viimeksi komission asetuksessa (EY) N:o 1334/2003 (3). Kyseiset rehun lisäaineet kirjattiin sen jälkeen rehujen lisäaineita koskevaan yhteisön rekisteriin olemassa olevina tuotteina asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(3)
Hivenaineiden ryhmään kuuluvien kyseisten rehun lisäaineiden käytön hyväksymiseksi ei esitetty hakemuksia asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti ennen kyseisessä säännöksessä säädettyä määräaikaa.
(4)
Kyseiset rehun lisäaineet olisi tämän vuoksi poistettava markkinoilta.
(5)
Kyseisten rehun lisäaineiden markkinoilta poistamisen vuoksi ne on tarpeen poistaa asetuksen (EY) N:o 1334/2003 liitteessä olevasta kohdasta ”E3 Koboltti-Co”. Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1334/2003 olisi muutettava.
(6)
On aiheellista sallia asianomaisia osapuolia varten siirtymäaika, jonka kuluessa lisäaineiden nykyiset varastot on poistettava markkinoilta ja kyseisiä lisäaineita käyttäen tuotetut esiseokset, rehuseokset ja rehuaineet voidaan käyttää loppuun.
(7)
Kyseisten kolmen tuotteen poistaminen markkinoilta ei estä niitä koskevan hyväksynnän myöntämistä tai niiden asemaa koskevan toimenpiteen hyväksymistä asetuksen (EY) N:o 1831/2003 mukaisesti.
(8)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Poistaminen markkinoilta
Poistetaan markkinoilta hivenaineiden ryhmään kuuluvat rehun lisäaineet koboltti(II)kloridiheksahydraatti, koboltti(II)nitraattiheksahydraatti ja koboltti(II)sulfaattimonohydraatti.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1334/2003 muuttaminen
Poistetaan asetuksen (EY) N:o 1334/2003 liitteestä hivenaineeseen E3 ”Koboltti-Co” liittyvät kohdat ”koboltti(II)kloridi, heksahydraatti”, ”koboltti(II)nitraatti, heksahydraatti” ja ”koboltti(II)sulfaatti, monohydraatti”.
3 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden olemassa olevia varastoja saa edelleen saattaa markkinoille ja käyttää rehun lisäaineina 26 päivään elokuuta 2014.
2. Esiseoksia, joiden valmistuksessa on käytetty 1 kohdassa tarkoitettuja lisäaineita, saa edelleen saattaa markkinoille ja käyttää 26 päivään helmikuuta 2015.
3. Rehuseoksia ja rehuaineita, jotka on merkitty asetuksen (EY) N:o 767/2009 mukaisesti ennen 26 päivää elokuuta 2015 ja jotka on tuotettu 1 kohdassa tarkoitettuja lisäaineita tai 2 kohdassa tarkoitettuja esiseoksia käyttäen, saa edelleen saattaa markkinoille ja käyttää varastojen loppumiseen asti.
4 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 5 päivänä helmikuuta 2014.


Input:
DECISÃO DO CONSELHO
de 9 de dezembro de 2014
sobre a adesão da Croácia à Convenção de 23 de julho de 1990 relativa à eliminação da dupla tributação em caso de correção de lucros entre empresas associadas
(2014/899/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Ato de Adesão da Croácia, nomeadamente o artigo 3.o, n.os 4 e 5,
Tendo em conta a recomendação da Comissão Europeia,
Após consulta ao Parlamento Europeu,
Considerando o seguinte:
(1)
A Convenção 90/436/CEE (1) («Convenção de Arbitragem») foi assinada, em Bruxelas, em 23 de julho de 1990 e entrou em vigor em 1 de janeiro de 1995.
(2)
A Convenção de Arbitragem foi alterada por um Protocolo assinado em 25 de maio de 1999 (2), por uma Convenção assinada em 21 de dezembro de 1995 (3) e por uma Convenção assinada em 8 de dezembro de 2004 (4), bem como pela Decisão 2008/492/CE do Conselho (5).
(3)
Nos termos do artigo 3.o, n.o 4, do Ato de Adesão da Croácia, a Croácia adere às convenções e protocolos celebrados entre os Estados-Membros, enumerados no anexo I do Ato de Adesão. Essas convenções e protocolos entram em vigor, em relação à Croácia, na data determinada pelo Conselho.
(4)
Nos termos do artigo 3.o, n.o 5, do Ato de Adesão da Croácia, o Conselho efetua todas as adaptações exigidas pela adesão da Croácia às referidas convenções e protocolos e publica os textos adaptados no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A Convenção de Arbitragem é alterada do seguinte modo:
1)
No artigo 2.o, n.o 2, as alíneas i) a xxvii) passam a ter a seguinte redação:
«i)
Na Bélgica:
a)
impôt des personnes physiques/personenbelasting
b)
impôt des sociétés/vennootschapsbelasting
c)
impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting
d)
impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders
e)
taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting
ii)
Na Bulgária:
a)
данък върху доходите на физическите лица
b)
корпоративен данък
iii)
Na República Checa:
a)
daň z přijmů fyzických osob
b)
daň z přijmů právnických osob
iv)
Na Dinamarca:
a)
indkomstskat til staten
b)
den kommunale indkomstskat
c)
den amtskommunale indkomstskat
v)
Na Alemanha:
a)
Einkommensteuer
b)
Körperschaftsteuer
c)
Gewerbesteuer, na medida em que este imposto incida sobre os lucros de exploração
vi)
Na Estónia:
a)
tulumaks
vii)
Na Irlanda:
a)
Cáin Ioncaim
b)
Cáin Chorparáide
viii)
Na Grécia:
a)
φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων
b)
φόρος εισοδήματος νομικών προσώπων
c)
εισφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης
ix)
Em Espanha:
a)
Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas
b)
Impuesto sobre Sociedades
c)
Impuesto sobre la Renta de no Residentes
x)
Em França:
a)
impôt sur le revenu
b)
impôt sur les sociétés
xi)
Na Croácia:
a)
porez na dohodak
b)
porez na dobit
xii)
Em Itália:
a)
imposta sul reddito delle persone fisiche
b)
imposta sul reddito delle società
c)
imposta regionale sulle attività produttive
xiii)
Em Chipre:
a)
Φόρος Εισοδήματος
b)
Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της yημοκρατίας
xiv)
Na Letónia:
a)
uzħēmumu ienākuma nodoklis
b)
iedzīvotāju ienākuma nodoklis
xv)
Na Lituânia:
a)
Gyventojų pajamų mokestis
b)
Pelno mokestis
xvi)
No Luxemburgo:
a)
impôt sur le revenu des personnes physiques
b)
impôt sur le revenu des collectivités
c)
impôt commercial, na medida em que este imposto incida sobre os lucros de exploração
xvii)
Na Hungria:
a)
személyi jövedelemadó
b)
társasági adó
c)
osztalékadó
xviii)
Em Malta:
a)
taxxa fuq l-income
xix)
Nos Países Baixos:
a)
inkomstenbelasting
b)
vennootschapsbelasting
xx)
Na Áustria:
a)
Einkommensteuer
b)
Körperschaftsteuer
xxi)
Na Polónia:
a)
podatek dochodowy od osób fizycznych
b)
podatek dochodowy od osób prawnych
xxii)
Em Portugal:
a)
imposto sobre o rendimento das pessoas singulares
b)
imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas
c)
derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas coletivas
xxiii)
Na Roménia:
a)
impozitul pe venit
b)
impozitul pe profit
c)
impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidenți
xxiv)
Na Eslovénia:
a)
dohodnina
b)
davek od dobička pravnih oseb
xxv)
Na Eslováquia:
a)
daň z príjmov právnických osôb
b)
daň z príjmov fyzických osôb
xxvi)
Na Finlândia:
a)
valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna
b)
yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund
c)
kunnallisvero/kommunalskatten
d)
kirkollisvero/kyrkoskatten
e)
korkotulon lähdevero/källskatten på ränteinkomst
f)
rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig
xxvii)
Na Suécia:
a)
statlig inkomstskatt
b)
kupongskatt
c)
kommunal inkomstskatt
xxviii)
No Reino Unido:
a)
Income Tax
b)
Corporation Tax.»
.
2)
No artigo 3.o, n.o 1, a lista passa a ter a seguinte redação:
«-
na Bélgica:
-
De minister van Financiën ou um representante autorizado,
-
Le ministre des Finances ou um representante autorizado,
-
na Bulgária:
Министъра на финансите ou um representante autorizado,
-
na República Checa:
Ministr financí ou um representante autorizado,
-
na Dinamarca:
Skatteministeren ou um representante autorizado,
-
na Alemanha:
Der Bundesminister der Finanzen ou um representante autorizado,
-
na Estónia:
Rahandusminister ou um representante autorizado,
-
na Irlanda:
The Revenue Commissioners ou um representante autorizado,
-
na Grécia:
Ο Υπουργός των Οικονομικών ou um representante autorizado,
-
em Espanha:
El ministro de Hacienda ou um representante autorizado,
-
em França:
Le ministre chargé du budget ou um representante autorizado,
-
na Croácia:
Ministr financí ou um representante autorizado,
-
em Itália:
Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali ou um representante autorizado,
-
em Chipre:
O Υπουργός Οικονομικών ou um representante autorizado,
-
na Letónia:
Valsts ieņēmumu dienests,
-
na Lituânia:
Finansų ministras ou um representante autorizado,
-
no Luxemburgo:
Le ministre des Finances ou um representante autorizado,
-
na Hungria:
a pénzügyminiszter ou um representante autorizado,
-
em Malta:
il-Ministru responsabbli għall-finanzi ou um representante autorizado,
-
nos Países Baixos:
De Minister van Financiën ou um representante autorizado,
-
na Áustria:
Der Bundesminister für Finanzen ou um representante autorizado,
-
na Polónia:
Minister Finansów ou um representante autorizado,
-
em Portugal:
o Ministro das Finanças ou um representante autorizado,
-
na Roménia:
Președintele Agenției Naționale de Administrare Fiscală ou um representante autorizado,
-
na Eslovénia:
Minister za finance ou um representante autorizado,
-
na Eslováquia:
Minister financií ou um representante autorizado,
-
na Finlândia:
-
Valtiovarainministeriö ou um representante autorizado,
-
Finansministeriet ou um representante autorizado,
-
na Suécia:
Finansministern ou um representante autorizado,
-
no Reino Unido:
The Commissioners of Inland Revenue ou um representante autorizado.»
.
Artigo 2.o
Os textos da Convenção de Arbitragem e do Protocolo de 25 de maio de 1999, juntamente com os das Convenções de 21 de dezembro de 1995 e de 8 de dezembro de 2004, redigidos em língua croata, fazem fé nas mesmas condições que as outras versões linguísticas desses textos.
Artigo 3.o
A Convenção de Arbitragem, conforme alterada pelo Protocolo de 25 de maio de 1999, pelas Convenções de 21 de dezembro de 1995 e de 8 de dezembro de 2004, pela Decisão 2008/492/CE e pela presente decisão, entra em vigor entre a Croácia e cada um dos outros Estados-Membros da União em 1 de janeiro de 2015.
Artigo 4.o
A presente decisão entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 9 de dezembro de 2014.


Input:
A BIZOTTSÁG 2014/16/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ IRÁNYELVE
(2013. október 18.)
a 2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv IV. mellékletének a BSP (BaSi2O5:Pb) foszforokat tartalmazó, testen kívüli fénykezelésben (fotoferezisben) használt kisülő lámpákban található fluoreszcens porban aktivátorként alkalmazott ólom mentesítése tekintetében, a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazítás céljából történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról szóló, 2011. június 8-i 2011/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
mivel:
(1)
A 2011/65/EU irányelv tiltja az ólom használatát a forgalomba hozott elektromos és elektronikus berendezésekben.
(2)
A BSP (BaSi2O5:Pb) foszforokat tartalmazó, testen kívüli fénykezelésben (fotoferezisben) használt kisülő lámpákban található fluoreszcens porban az ólmot aktivátorként alkalmazzák. Az érintett alkalmazás tekintetében jelenleg nem létezik tudományosan és műszakilag megvalósítható lehetőség az ólom helyettesítésére vagy kivonására.
(3)
A 2011/65/EU irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2011/65/EU irányelv IV. melléklete ezen irányelv mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb az annak hatálybalépésétől számított hatodik hónap utolsó napjáig megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 18-án.