Input:
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/40/EU,
annettu 12 päivänä elokuuta 2013,
tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä ja neuvoston puitepäätöksen 2005/222/YOS korvaamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 83 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tämän direktiivin tavoitteina on lähentää tietojärjestelmiin kohdistuvia hyökkäyksiä koskevaa jäsenvaltioiden rikosoikeutta vahvistamalla vähimmäissäännöt rikosten määrittelylle ja sovellettaville seuraamuksille sekä parantaa yhteistyötä toimivaltaisten viranomaisten välillä, jäsenvaltioiden poliisi- ja muut erikoistuneet lainvalvontaviranomaiset mukaan luettuina, ja unionin toimivaltaisten erityisvirastojen ja -elinten, kuten Eurojust, Europol ja sen Euroopan verkkorikostorjuntakeskus, sekä Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston (ENISA) välillä.
(2)
Tietojärjestelmät ovat tärkeä osa poliittista, sosiaalista ja taloudellista vuorovaikutusta unionissa. Yhteiskunta on yhä enemmän riippuvainen tällaisista järjestelmistä. Sisämarkkinoiden sekä kilpailukykyisen ja innovoivan talouden kehittämisen kannalta on erittäin tärkeää, että nämä järjestelmät toimivat sujuvasti ja turvallisesti unionissa. Tietojärjestelmien asianmukaisen suojelun tason varmistamisen olisi oltava osa tehokkaita ja kattavia puitteita ehkäisytoimille, jotka liittyvät tietoverkkorikollisuuden vastaisiin rikosoikeudellisiin toimiin.
(3)
Tietojärjestelmiä vastaan tehdyt hyökkäykset ja erityisesti järjestäytyneeseen rikollisuuteen liittyvät hyökkäykset ovat kasvava uhka unionissa ja maailmanlaajuisesti, ja samalla tietojärjestelmiin kohdistuvien terrorihyökkäysten tai poliittisista syistä tapahtuvien hyökkäysten mahdollisuus herättää lisääntyvää huolta, sillä tietojärjestelmät ovat osa jäsenvaltioiden ja unionin elintärkeää infrastruktuuria. Koska hyökkäykset uhkaavat turvallisemman tietoyhteiskunnan sekä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamista, niihin on varauduttava unionin tasolla ja ne edellyttävät tehokkaampaa kansainvälistä yhteistyötä ja yhteensovittamista.
(4)
Unionissa on useita elintärkeitä infrastruktuureja, joiden vahingoittumisella tai tuhoutumisella olisi huomattava rajatylittävä vaikutus. Elintärkeiden infrastruktuurien suojaamisvalmiuksia on lisättävä unionissa, joten toimenpiteitä verkkohyökkäysten torjumiseksi olisi tästä syystä täydennettävä ankarilla rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, jotka kuvastavat tällaisten hyökkäysten vakavuutta. Elintärkeänä infrastruktuurina voidaan pitää sellaisia jäsenvaltioissa sijaitsevia hyödykkeitä ja järjestelmiä tai niiden osia, jotka ovat keskeisiä yhteiskunnan välttämättömien toimintojen, terveydenhuollon, turvallisuuden, turvatoimien sekä väestön taloudellisen tai sosiaalisen hyvinvoinnin ylläpitämiseksi, kuten voimalat, liikenneverkot tai julkiset verkot, ja joiden vahingoittumisella tai tuhoutumisella olisi merkittävä vaikutus jäsenvaltioon sen vuoksi, että näitä toimintoja ei kyetä ylläpitämään.
(5)
On todisteita siitä, että jäsenvaltioiden tai julkisen tai yksityisen sektorin tiettyjen toimintojen kannalta elintärkeitä tietojärjestelmiä vastaan pyritään tekemään entistä vaarallisempia ja toistuvia laajamittaisia hyökkäyksiä. Tähän suuntaukseen liittyvät entistä pidemmälle kehitetyt menetelmät, kuten niin kutsuttujen bottiverkkojen luominen ja käyttö, mihin liittyy rikoksen useita eri vaiheita, joista jokainen yksin voi olla vakava riski yleiselle edulle. Tällä direktiivillä pyritään muun muassa ottamaan käyttöön rikosoikeudellisia seuraamuksia, jotka koskevat bottiverkkojen luomista eli sitä, että perustetaan etähallinta merkittävälle määrälle tietokoneita tartuttamalla ne haittaohjelmilla kohdennettujen verkkohyökkäysten kautta. Kun bottiverkko on luotu, bottiverkon muodostavat tartunnan saaneet tietokoneet on mahdollista aktivoida tietokoneiden käyttäjien tietämättä sellaisen tässä direktiivissä tarkoitetun laajamittaisen verkkohyökkäyksen käynnistämiseksi, joka yleensä kykenee aiheuttamaan vakavaa vahinkoa. Jäsenvaltiot voivat määritellä vakavan vahingon kansallisen lakinsa ja käytäntönsä mukaisesti, ja siihen voi kuulua yleiseltä merkitykseltään huomattavien järjestelmäpalvelujen vahingoittaminen tai huomattavien taloudellisten menetysten taikka henkilötietojen tai arkaluonteisten tietojen häviämisen aiheuttaminen.
(6)
Laajamittaiset verkkohyökkäykset voivat aiheuttaa merkittäviä taloudellisia vahinkoja keskeyttämällä tietojärjestelmät ja viestinnän sekä aiheuttamalla kaupallisesti tärkeiden luottamuksellisten tietojen tai muun datan menetyksen tai muuttumisen. Erityisesti olisi kiinnitettävä huomiota innovatiivisten pienten ja keskisuurten yritysten tietoisuuden lisäämiseen tällaisista uhkista ja niiden haavoittuvaisuudesta tällaisten hyökkäysten osalta, koska ne ovat entistä riippuvaisempia tietojärjestelmien moitteettomasta toiminnasta ja saatavuudesta ja niillä on usein rajoitetut voimavarat tietoturvallisuutta varten.
(7)
Alan yhteiset määritelmät ovat tärkeitä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioilla on yhdenmukainen linja tämän direktiivin soveltamisessa.
(8)
Rikostunnusmerkistöjen osalta on tarpeen omaksua yhteinen linja ottamalla käyttöön yhteinen rikosmääritelmä laittomista tunkeutumisista tietojärjestelmään, laittomasta järjestelmän häirinnästä, laittomasta datan vahingoittamisesta ja viestintäsalaisuuden loukkaamisesta (tietojen laiton hankkiminen).
(9)
Viestintäsalaisuuden loukkaamiseen (tietojen laiton hankkiminen) kuuluvat viestin sisällön kuunteleminen, seuranta tai valvonta ja tietosisällön hankkiminen joko suoraan tunkeutumalla tietojärjestelmään ja käyttämällä sitä tai epäsuorasti teknisin keinoin käyttämällä elektronista salakuuntelua tai salakuuntelulaitteita, mutta se ei välttämättä rajoitu näihin.
(10)
Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä määrättävistä seuraamuksista. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia, ja niihin olisi kuuluttava vankeusrangaistus ja/tai sakko.
(11)
Tässä direktiivissä säädetään rikosoikeudellisista seuraamuksista ainakin niiden tapausten osalta, jotka eivät ole vähäisiä. Jäsenvaltiot voivat kansallisen lakinsa ja käytäntönsä mukaisesti määritellä, mikä on vähäinen tapaus. Tapausta voidaan pitää vähäisenä esimerkiksi silloin, kun rikoksen aiheuttama yleiseen tai yksityiseen etuun, esimerkiksi tietokonejärjestelmän tai datan eheyteen taikka henkilön koskemattomuuteen, oikeuksiin tai muihin etuihin, kohdistuva vahinko ja/tai riski on merkityksetön tai luonteeltaan sellainen, että rikosoikeudellisen seuraamuksen määrääminen lakisääteisissä rajoissa tai rikosoikeudelliseen vastuuseen asettaminen ei ole tarpeen.
(12)
Verkkohyökkäysten aiheuttamien uhkien ja riskien tunnistamisella ja niistä raportoimisella sekä tähän liittyvällä tietojärjestelmien haavoittuvuudella on merkitystä verkkohyökkäysten tehokkaan estämisen ja niihin puuttumisen sekä tietojärjestelmien turvallisuuden parantamisen kannalta. Kannustimien tarjoaminen voisi lisätä turvallisuuspuutteista raportoimista. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tarjoamaan mahdollisuuksia turvallisuuspuutteiden oikeudelliselle toteamiselle ja niistä raportoimiselle.
(13)
On tarkoituksenmukaista säätää ankarammista seuraamuksista silloin, kun tietojärjestelmään kohdistuvan hyökkäyksen toteuttaa rikollisjärjestö, sellaisena kuin se on määritelty järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta 24 päivänä lokakuuta 2008 tehdyssä neuvoston puitepäätöksessä 2008/841/YOS (3), kun verkkohyökkäys on laajamittainen ja vaikuttaa merkittävään määrään tietojärjestelmiä, mukaan lukien silloin, kun hyökkäyksen tarkoituksena on luoda bottiverkko, tai kun verkkohyökkäys aiheuttaa vakavaa vahinkoa, mukaan lukien silloin, kun hyökkäys toteutetaan bottiverkon kautta. On myös tarkoituksenmukaista säätää ankarammista seuraamuksista silloin, kun hyökkäys kohdistuu jäsenvaltioiden tai unionin elintärkeään infrastruktuuriin.
(14)
Toinen tärkeä seikka pyrittäessä yhdennettyyn lähestymistapaan tietoverkkorikollisuuden torjunnassa on tehokkaiden toimenpiteiden ottaminen käyttöön henkilöllisyysvarkauden ja muiden henkilöllisyyteen liittyvien rikosten estämiseksi. Mahdollista tarvetta unionin toimiin tällaisen rikollisen käyttäytymisen torjumiseksi voitaisiin myös harkita arvioitaessa kattavan horisontaalisen unionin välineen tarvetta.
(15)
Neuvoston 27 ja 28 päivänä marraskuuta 2008 antamien päätelmien mukaan jäsenvaltioiden ja komission kanssa olisi luotava uusi strategia ottaen huomioon Euroopan neuvoston vuonna 2001 tekemän tietoverkkorikollisuutta koskevan yleissopimuksen sisältö. Kyseinen yleissopimus on oikeudellinen viitekehys torjuttaessa tietoverkkorikollisuutta, tietojärjestelmiin kohdistuvat hyökkäykset mukaan luettuina. Tämä direktiivi pohjautuu mainittuun yleissopimukseen. Olisi pidettävä ensisijaisena sitä, että kaikki jäsenvaltiot saattavat yleissopimuksen ratifiointimenettelyt päätökseen mahdollisimman pian.
(16)
Koska hyökkäyksiä voidaan toteuttaa erilaisin tavoin ja koska laitteistot ja ohjelmistot kehittyvät nopeasti, tässä direktiivissä viitataan välineisiin, joita voidaan käyttää tässä direktiivissä säädettyjen rikosten tekemiseen. Tällaisia välineitä voivat olla haittaohjelmat, mukaan lukien haittaohjelmat, joilla voidaan luoda bottiverkkoja, joita käytetään verkkohyökkäysten tekemiseen. Vaikka tällainen väline olisi sopiva tai erityisen sopiva jonkin tässä direktiivissä säädetyn rikoksen tekemiseen, on mahdollista, että se on valmistettu laillisia tarkoituksia varten. Koska kriminalisointia on vältettävä siltä osin kuin tällaiset välineet on valmistettu ja saatettu markkinoille laillisia tarkoituksia varten, kuten tietotekniikkatuotteiden luotettavuuden tai tietojärjestelmien turvallisuuden testaamiseksi, yleisen tahallisuusedellytyksen lisäksi on edellytettävä myös välitöntä tahallisuutta käyttää näitä välineitä yhden tai useamman tässä direktiivissä säädetyn rikoksen tekemiseen.
(17)
Tässä direktiivissä ei määrätä rikosoikeudellista vastuuta silloin, kun tässä direktiivissä säädettyjä rikoksia koskevat objektiiviset kriteerit täyttyvät mutta teot on tehty ilman tahallisuutta, esimerkiksi kun henkilö ei tiedä, että järjestelmään pääsyyn ei ollut lupaa, tai kun on kyse tietojärjestelmien luvallisesta testauksesta tai suojauksesta, kuten silloin, kun yritys tai myyjä antaa henkilölle tehtäväksi testata turvallisuusjärjestelmänsä vahvuutta. Sopimusvelvoitteet tai sopimukset tietojärjestelmiin pääsyn rajoittamiseksi käyttäjäpolitiikalla tai palveluehdoilla sekä työnantajan tietojärjestelmiin pääsyä ja niiden käyttöä henkilökohtaisiin tarkoituksiin koskevat työriidat eivät saisi aiheuttaa rikosoikeudellista vastuuta tämän direktiivin puitteissa, jos järjestelmiin pääsyä pidettäisiin näissä olosuhteissa luvattomana ja se muodostaisi ainoan perusteen rikosoikeudelliselle menettelylle. Tämä direktiivi ei rajoita kansallisessa ja unionin oikeudessa säädettyä tietojensaantioikeutta, mutta se ei myöskään saa olla laittoman tai mielivaltaisen tietojensaannin peruste.
(18)
Eri olosuhteet voivat helpottaa verkkohyökkäysten tekemistä; tekijällä voi esimerkiksi työnsä puolesta olla käyttöoikeus verkkohyökkäyksen kohteeksi joutuneiden tietojärjestelmien turvajärjestelmiin. Tällaiset olosuhteet olisi kansallisen lain puitteissa otettava asianmukaisesti huomioon rikosoikeudellisten menettelyjen aikana.
(19)
Jäsenvaltioiden olisi kansallisessa laissaan säädettävä raskauttavista asianhaaroista oikeusjärjestelmänsä raskauttavia asianhaaroja koskevien sovellettavien sääntöjen mukaisesti. Niiden olisi varmistettava, että tuomarit voivat harkita näitä raskauttavia asianhaaroja tuomitessaan rikoksentekijöitä. Tuomari voi harkita näitä asianhaaroja yhdessä tietyn tapauksen muiden tosiseikkojen kanssa.
(20)
Tässä direktiivissä ei säädetä edellytyksistä, joiden olisi täytyttävä lainkäyttövallan käyttämiseksi jonkin tässä direktiivissä tarkoitetun rikoksen osalta, kuten että uhri on tehnyt ilmoituksen rikoksen tekopaikassa tai että se valtio, jossa rikos tehtiin, on tehnyt ilmiannon tai että tekijään ei ole kohdistettu syytetoimia rikoksen tekopaikassa.
(21)
Valtioiden ja julkisten elinten on tämän direktiivin yhteydessä täysimääräisesti taattava ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen voimassa olevien kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti.
(22)
Tällä direktiivillä vahvistetaan G8:n tai Euroopan neuvoston ympärivuorokautisen ja kaikkina viikonpäivinä toimivan yhteyspisteverkoston kaltaisten verkkojen merkitystä. Näiden yhteyspisteiden olisi voitava antaa tehokasta apua ja siten esimerkiksi helpottaa saatavilla olevien tietojen vaihtoa sekä teknisten neuvojen tai oikeudellisten tietojen antamista tutkimuksissa tai menettelyissä, jotka koskevat tietojärjestelmiin ja dataan liittyviä rikoksia ja joissa pyynnön esittänyt jäsenvaltio on osallisena. Verkkojen sujuvan toimimisen varmistamiseksi kullakin yhteyspisteellä olisi oltava valmiudet viestiä nopeasti toisen jäsenvaltion yhteyspisteen kanssa, ja niiden olisi saatava tukea muun muassa koulutetulta ja valmiudet omaavalta henkilöstöltä. Kun otetaan huomioon, miten nopeasti laajamittaisia verkkohyökkäyksiä voidaan toteuttaa, jäsenvaltioiden olisi voitava vastata ripeästi yhteyspisteverkoston esittämiin kiireellisiin pyyntöihin. Tällaisissa tapauksissa voi olla asianmukaista, että tietopyyntöön liittyy yhteydenotto puhelimitse sen varmistamiseksi, että pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio käsittelee pyynnön nopeasti ja antaa palautetta kahdeksan tunnin kuluessa.
(23)
Yhtäältä viranomaisten ja toisaalta yksityissektorin ja kansalaisyhteiskunnan välinen yhteistyö on hyvin tärkeää ehkäistäessä ja torjuttaessa tietojärjestelmiin kohdistuvia hyökkäyksiä. Palveluntarjoajien, tuottajien, lainvalvontaelinten ja oikeusviranomaisten välistä yhteistyötä on edistettävä ja parannettava kunnioittaen samalla täysimääräisesti oikeusvaltioperiaatetta. Tällaiseen yhteistyöhön voi sisältyä palveluntarjoajien antama tuki mahdollisten todisteiden säilyttämisessä ja rikoksentekijöiden tunnistamista auttavien tietojen tarjoamisessa sekä viimeisenä keinona sellaisten tietojärjestelmien tai toimintojen, jotka on kaapattu tai joita on käytetty laittomiin tarkoituksiin, sulkeminen kansallisen lain ja käytännön mukaisesti osittain tai kokonaan. Jäsenvaltioiden olisi myös harkittava yhteistyö- ja kumppanuusverkostojen perustamista palveluntarjoajien ja tuottajien kanssa tietojen vaihtamiseksi tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien rikosten osalta.
(24)
Tässä direktiivissä säädetyistä rikoksista on tarpeen kerätä vertailukelpoista tietoa. Merkitykselliset tiedot olisi saatettava unionin toimivaltaisten erityisvirastojen ja -elinten kuten Europolin ja ENISAn saataville niiden tehtävien ja tiedonsaantitarpeiden mukaisesti, jotta tietoverkkorikollisuutta sekä verkko- ja tietoturvallisuutta koskevasta ongelmasta saataisiin parempi käsitys unionin tasolla, millä edistettäisiin tehokkaampien vastatoimenpiteiden laatimista. Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tietoja rikoksentekijöiden toimintatavasta Europolille ja sen Euroopan verkkorikostorjuntakeskukselle tietoverkkorikollisuutta koskevan uhka-arvioinnin ja sitä koskevien strategisten analyysien tekemiseksi Euroopan poliisiviraston (Europol) perustamisesta 6 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/371/YOS (4) mukaisesti. Tietojen toimittamisella voidaan helpottaa nykyisten ja tulevien uhkien parempaa ymmärtämistä ja edistää näin asianmukaisempaa ja kohdistetumpaa päätöksentekoa tietojärjestelmiin kohdistuvien hyökkäysten torjumiseksi ja ehkäisemiseksi.
(25)
Komission olisi annettava kertomus tämän direktiivin soveltamisesta ja tehtävä tarpeelliset lainsäädäntöehdotukset, joilla mahdollisesti laajennettaisiin sen soveltamisalaa ottaen huomioon tietoverkkorikollisuuden alalla tapahtuva kehitys. Tällainen kehitys voisi sisältää teknologisen kehityksen, esimerkiksi sellaisen teknologisen kehityksen, jonka ansiosta voidaan tehokkaammin valvoa tietojärjestelmiin kohdistuvia hyökkäyksiä tai jolla helpotetaan tällaisten hyökkäysten ehkäisemistä tai niiden vaikutusten minimoimista. Komission olisi tätä tarkoitusta varten otettava huomioon saatavilla olevat asiaan kuuluvien toimijoiden ja erityisesti Europolin ja ENISAn laatimat analyysit ja raportit.
(26)
Jotta tietoverkkorikollisuutta voidaan torjua tehokkaasti, on tarpeen vahvistaa tietojärjestelmien kestävyyttä toteuttamalla asianmukaisia toimia niiden suojaamiseksi tehokkaammin verkkohyökkäyksiltä. Jäsenvaltioiden olisi toteutettava tarpeelliset toimenpiteet suojatakseen niiden elintärkeät infrastruktuurit verkkohyökkäyksiltä, ja osana tätä niiden olisi tarkasteltava tietojärjestelmiensä ja niihin liittyvien tietojen suojaamista. Yksi olennainen osa kattavaa lähestymistapaa tietoverkkorikollisuuden torjumiseksi tehokkaasti on se, että oikeushenkilöt varmistavat tietojärjestelmien suojaamisen ja turvallisuuden asianmukaisen tason esimerkiksi julkisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tarjoamisen yhteydessä yksityisyyttä, sähköistä viestintää ja tietosuojaa koskevan unionin voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. Sellaisia uhkia ja haavoittuvaisuuksia vastaan, joiden voidaan kohtuudella katsoa olevan tunnistettavissa, olisi tarjottava asianmukainen suojan taso erityisalojen uusimpien keinojen ja erityisten tietojenkäsittelytilanteiden mukaisesti. Tällaisesta suojasta aiheutuvien kustannusten ja rasitteen olisi oltava oikeassa suhteessa verkkohyökkäyksen kohteiksi joutuneille aiheutuvaan todennäköiseen vahinkoon nähden. Jäsenvaltioita kannustetaan asiaankuuluviin toimiin kansallisen lakinsa puitteissa vastuun toteuttamiseksi tapauksissa, joissa oikeushenkilö ei selvästi ole tarjonnut asianmukaista suojaa verkkohyökkäyksiä vastaan.
(27)
Merkittävät puutteet ja eroavuudet jäsenvaltioiden lainsäädännöissä ja rikosoikeudellisissa menettelyissä tietojärjestelmiin kohdistuvien hyökkäysten osalta saattavat vaikeuttaa järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjuntaa sekä hankaloittaa tehokasta poliisi- ja oikeudellista yhteistyötä tällä alalla. Koska nykyaikaiset tietojärjestelmät eivät tunne maantieteellisiä rajoja, niihin kohdistuvilla hyökkäyksillä on rajat ylittävä ulottuvuus, mikä korostaa pikaista tarvetta lähentää edelleen jäsenvaltioiden rikosoikeutta tällä alalla. Lisäksi rikosoikeudenkäyntejä koskevien toimivaltaristiriitojen ehkäisemisestä ja ratkaisemisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston puitepäätöksen 2009/948/YOS (5) asianmukaisen täytäntöönpanon ja soveltamisen pitäisi helpottaa tietojärjestelmiin kohdistuvia hyökkäyksiä koskevien syytetoimien yhteensovittamista. Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä unionin kanssa myös pyrittävä parantamaan tietojärjestelmien, tietokoneverkkojen ja datan turvallisuuteen liittyvää kansainvälistä yhteistyötä. Kaikissa tietojenvaihtoa koskevissa kansainvälisissä sopimuksissa olisi otettava asianmukaisesti huomioon tietojen siirron ja varastoimisen turvallisuus.
(28)
Toimivaltaisten lainvalvonta- ja oikeusviranomaisten parempi yhteistyö unionissa on olennaisen tärkeää tietoverkkorikollisuuden tehokkaassa torjunnassa. Tässä yhteydessä olisi kannustettava tehostamaan toimia asianmukaisen koulutuksen tarjoamiseksi viranomaisille, jotta lisättäisiin ymmärrystä tietoverkkorikollisuudesta ja sen vaikutuksista ja edistettäisiin yhteistyötä ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa esimerkiksi unionin toimivaltaisten erityisvirastojen ja -elimien välityksellä. Tällaisella koulutuksella olisi pyrittävä muun muassa lisäämään tietoisuutta erilaisista kansallisista oikeusjärjestelmistä, rikostutkinnan mahdollisista oikeudellisista ja teknisistä haasteista sekä toimivallan jaosta kansallisten viranomaisten välillä.
(29)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan ihmisoikeuksia ja perusvapauksia sekä noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä yleissopimuksessa tunnustettuja periaatteita, mukaan lukien henkilötietojen suoja, oikeus yksityisyyteen, sananvapaus ja tiedonvälityksen vapaus, oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, syyttömyysolettama ja puolustautumisoikeus sekä laillisuusperiaate ja rikoksista määrättävien rangaistusten oikeasuhteisuuden periaate. Tässä direktiivissä pyritään erityisesti varmistamaan näiden oikeuksien ja periaatteiden noudattaminen täysimääräisesti, ja se on pantava täytäntöön tämän mukaisesti.
(30)
Henkilötietojen suoja on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 16 artiklan 1 kohdan sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 8 artiklan mukaisesti perusoikeus. Sen vuoksi henkilötietojen käsittelyssä tämän direktiivin täytäntöönpanon yhteydessä olisi täysimääräisesti noudatettava asiaan kuuluvaa unionin tietosuojalainsäädäntöä.
(31)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan 3 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän direktiivin hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(32)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän direktiivin hyväksymiseen, direktiivi ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(33)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita eli sitä, että tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä määrätään kaikissa jäsenvaltioissa tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rikosoikeudelliset seuraamukset ja että oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä tehostetaan ja siihen kannustetaan, vaan ne voidaan niiden laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(34)
Tämän direktiivin tarkoituksena on muuttaa tietojärjestelmiin kohdistuvista hyökkäyksistä 24 päivänä helmikuuta 2005 tehdyn neuvoston puitepäätöksen 2005/222/YOS (6) säännöksiä ja laajentaa niiden soveltamisalaa. Koska muutokset ovat määrältään ja sisällöltään merkittäviä, puitepäätös 2005/222/YOS olisi selkeyden vuoksi korvattava kokonaisuudessaan tämän direktiivin hyväksymiseen osallistuvien jäsenvaltioiden osalta,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Kohde
Tässä direktiivissä vahvistetaan vähimmäissäännöt, jotka koskevat rikosten ja seuraamusten määrittelyä tietojärjestelmiin kohdistuvien hyökkäysten alalla. Sen tarkoituksena on myös helpottaa näiden rikosten estämistä ja parantaa oikeusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’tietojärjestelmällä’ laitetta tai toisiinsa kytkettyjä tai liitettyjä laitteita, joista yksi tai useampi on ohjelmoitu automaattista tietojenkäsittelyä varten, sekä dataa, jota kyseisessä laitteessa tai toisiinsa kytketyissä tai liitetyissä laitteissa varastoidaan, käsitellään, haetaan tai välitetään sen tai niiden toimintaa, käyttöä, suojausta tai huoltoa varten;
b)
’datalla’ sellaisessa muodossa olevien tosiseikkojen, tietojen tai käsitteiden esitystä, että se soveltuu käsiteltäväksi tietojärjestelmässä, mukaan lukien ohjelmat, joiden avulla tietojärjestelmä pystyy suorittamaan jonkin toiminnon;
c)
’oikeushenkilöllä’ yksikköä, jolla on sovellettavan lain mukaan oikeushenkilön asema, lukuun ottamatta valtioita tai julkisia elimiä niiden käyttäessä julkista valtaa, tai julkisoikeudellisia kansainvälisiä järjestöjä;
d)
ilmaisulla ’oikeudettomasti’ tässä direktiivissä tarkoitettua toimintaa, mukaan lukien järjestelmään tunkeutuminen, sen häirintä tai tietojen hankkiminen, johon ei ole järjestelmän tai sen osan omistajan tai muun oikeudenhaltijan lupaa tai joka ei ole sallittua kansallisen lain nojalla.
3 artikla
Laiton tunkeutuminen tietojärjestelmään
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tunkeutuminen tietojärjestelmään tai sen osaan tahallisesti ja oikeudettomasti on rikosoikeudellisesti rangaistava teko, kun tunkeutuminen on tehty murtamalla turvajärjestely, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta.
4 artikla
Laiton järjestelmän häirintä
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tietojärjestelmän toiminnan vakava estäminen tai keskeyttäminen tahallisesti ja oikeudettomasti dataa syöttämällä, siirtämällä, vahingoittamalla, tuhoamalla, turmelemalla, muuttamalla tai poistamalla taikka saattamalla data käyttökelvottomaksi on rikosoikeudellisesti rangaistava teko, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta.
5 artikla
Laiton datan vahingoittaminen
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tietojärjestelmässä olevan datan tuhoaminen, vahingoittaminen, turmeleminen, muuttaminen, poistaminen tai saattaminen käyttökelvottomaksi tahallisesti ja oikeudettomasti on rikosoikeudellisesti rangaistava teko, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta.
6 artikla
Viestintäsalaisuuden loukkaus (tietojen laiton hankkiminen)
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että teknisin keinoin tapahtuva tietojen hankkiminen tahallisesti ja oikeudettomasti tietojärjestelmän sisäisestä tai tietojärjestelmien välisestä luottamuksellisesta datan siirrosta, mukaan lukien tällaista dataa sisältävästä tietojärjestelmästä lähtevä sähkömagneettinen säteily, on rikosoikeudellisesti rangaistava teko, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta.
7 artikla
Rikosten tekemiseen käytettävät välineet
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että seuraavien välineiden tuottaminen, myynti, käyttöön hankkiminen, tuonti, levittäminen tai muu saataville asettaminen tahallisesti ja oikeudettomasti ja tarkoituksin, että niitä käytetään 3-6 artiklassa tarkoitettujen rikosten tekemiseen, on rikosoikeudellisesti rangaistava teko, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta:
a)
tietokoneohjelma, joka on suunniteltu tai muutettu ensisijaisesti 3-6 artiklassa tarkoitettujen rikosten tekemistä varten;
b)
tietojärjestelmän salasana, pääsykoodi tai muu vastaava tieto, joka mahdollistaa pääsyn tietojärjestelmään tai sen osaan.
8 artikla
Yllytys, avunanto ja yritys
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yllytys tai avunanto 3-7 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin on rikosoikeudellisesti rangaistava teko.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 4 ja 5 artiklassa tarkoitettujen rikosten yritys on rikosoikeudellisesti rangaistava teko.
9 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3-8 artiklassa tarkoitetuista rikoksista voidaan määrätä tehokkaat, oikeasuhteiset ja varoittavat rikosoikeudelliset seuraamukset.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 3-7 artiklassa tarkoitetuista rikoksista säädetään vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään kaksi vuotta, ainakin jos kyse ei ole vähäisestä tapauksesta.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuista rikoksista säädetään vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään kolme vuotta, kun ne on tehty tahallisesti ja kun on vaikutettu merkittävään määrään tietojärjestelmiä käyttämällä 7 artiklassa tarkoitettua välinettä, joka on suunniteltu tai muutettu ensisijaisesti tätä tarkoitusta varten.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 4 ja 5 artiklassa tarkoitetuista rikoksista säädetään vankeusrangaistus, jonka enimmäiskesto on vähintään viisi vuotta, kun
a)
ne on tehty rikollisjärjestön puitteissa, sellaisena kuin se on määritelty puitepäätöksessä 2008/841/YOS, riippumatta siitä, mikä on siinä säädetty seuraamus;
b)
ne aiheuttavat vakavaa vahinkoa; tai
c)
ne kohdistuvat elintärkeään infrastruktuuriin kuuluvaan tietojärjestelmään.
5. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että jos 4 ja 5 artiklassa tarkoitetut rikokset on tehty käyttämällä väärin toisen henkilön henkilötietoja tarkoituksena voittaa kolmannen osapuolen luottamus ja aiheuttaen näin vahinkoa henkilöllisyyden oikealle omistajalle, tätä voidaan kansallisen lain mukaisesti pitää raskauttavana asianhaarana, jolleivät nämä asianhaarat jo kuulu jonkin muun kansallisen lain mukaisesti rangaistavan rikoksen tunnusmerkistöön.
10 artikla
Oikeushenkilöiden vastuu
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilöt voidaan saattaa vastuuseen 3-8 artiklassa tarkoitetuista rikoksista, jotka on oikeushenkilön hyväksi tehnyt joko yksin tai oikeushenkilön elimen jäsenenä toimiva henkilö, jonka johtava asema oikeushenkilössä perustuu johonkin seuraavista:
a)
oikeus edustaa oikeushenkilöä;
b)
valtuus tehdä päätöksiä oikeushenkilön puolesta;
c)
valtuus harjoittaa valvontaa oikeushenkilössä.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että oikeushenkilöt voidaan saattaa vastuuseen, jos 1 kohdassa tarkoitetun henkilön harjoittaman ohjauksen tai valvonnan puutteellisuus on mahdollistanut sen, että oikeushenkilön alaisuudessa toimiva henkilö on tehnyt 3-8 artiklassa tarkoitettuja rikoksia kyseisen oikeushenkilön hyväksi.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu oikeushenkilöiden vastuu ei estä rikosoikeudellista menettelyä sellaisia luonnollisia henkilöitä vastaan, jotka ovat tekijöinä, yllyttäjinä tai avunantajina 3-8 artiklassa tarkoitetuissa rikoksissa.
11 artikla
Oikeushenkilöille määrättävät seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti vastuulliseksi todettua oikeushenkilöä voidaan rangaista tehokkain, oikeasuhteisin ja varoittavin seuraamuksin, joihin kuuluvat rikosoikeudelliset tai muut sakot ja joihin voi kuulua muita seuraamuksia, kuten:
a)
oikeuden menettäminen julkisista varoista myönnettäviin etuuksiin tai tukiin;
b)
väliaikainen tai pysyvä kielto harjoittaa liiketoimintaa;
c)
tuomioistuimen valvontaan asettaminen;
d)
tuomioistuimen määräys purkaa oikeushenkilö;
e)
rikoksen tekemiseen käytettyjen tilojen sulkeminen väliaikaisesti tai pysyvästi.
2. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti vastuulliseksi todettua oikeushenkilöä voidaan rangaista seuraamuksilla tai muilla toimenpiteillä, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
12 artikla
Lainkäyttövalta
1. Jäsenvaltioiden on ulotettava lainkäyttövaltansa 3-8 artiklassa tarkoitettuihin rikoksiin, jos
a)
rikos on tehty kokonaan tai osittain niiden alueella; tai
b)
rikoksen on tehnyt niiden kansalainen, ainakin jos teko katsotaan rikokseksi siellä, missä se tehtiin.
2. Ulottaessaan lainkäyttövaltansa 1 kohdan a alakohdan mukaisesti jäsenvaltion on varmistettava, että sillä on lainkäyttövalta, kun
a)
rikoksentekijä tekee rikoksen ollessaan fyysisesti sen alueella, riippumatta siitä, kohdistuuko rikos sen alueella sijaitsevaan tietojärjestelmään; tai
b)
rikos kohdistuu sen alueella sijaitsevaan tietojärjestelmään, riippumatta siitä, tekeekö rikoksentekijä rikoksen ollessaan fyysisesti sen alueella.
3. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle, jos se päättää ulottaa lainkäyttövaltansa alueensa ulkopuolella tehtyyn 3-8 artiklassa tarkoitettuun rikokseen, mukaan lukien silloin, kun
a)
rikoksentekijän vakinainen asuinpaikka on sen alueella; tai
b)
rikos on tehty sen alueelle sijoittautuneen oikeushenkilön hyväksi.
13 artikla
Tietojenvaihto
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä on toimiva kansallinen yhteyspiste ja että ne hyödyntävät nykyistä ympärivuorokautisesti ja kaikkina viikonpäivinä toimivien yhteyspisteiden verkostoa 3-8 artiklassa tarkoitettuja rikoksia koskevaa tietojenvaihtoa varten. Jäsenvaltioiden on myös huolehdittava siitä, että niillä on käytettävissä menettelyt, jotta toimivaltainen viranomainen voi kiireellisten avunpyyntöjen osalta ilmoittaa 8 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta ainakin sen, vastataanko pyyntöön sekä missä muodossa ja arviolta milloin tällainen vastaus toimitetaan.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 kohdassa tarkoitettu nimetty yhteyspiste. Komissio toimittaa tämän tiedon muille jäsenvaltioille sekä unionin toimivaltaisille erityisvirastoille ja -elimille.
3. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että käytettävissä on asianmukaiset ilmoituskanavat, jotta helpotetaan sitä, että 3-6 artiklassa tarkoitetuista rikoksista voidaan ilmoittaa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ilman aiheetonta viivytystä.
14 artikla
Seuranta ja tilastot
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niillä on järjestelmä, jonka avulla voidaan kirjata, tuottaa ja antaa tilastotietoja 3-7 artiklassa tarkoitetuista rikoksista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tilastotietojen on katettava vähintään olemassa olevat tiedot 3-7 artiklassa tarkoitettujen, jäsenvaltioiden rekisteröimien rikosten lukumäärästä sekä 3-7 artiklassa tarkoitetuista rikoksista syytteeseen asetettujen ja tuomittujen henkilöiden lukumäärästä.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän artiklan nojalla kerätyt tiedot komissiolle. Komission on varmistettava, että tilastollisista kertomuksista julkaistaan konsolidoitu selvitys, joka toimitetaan unionin toimivaltaisille erityisvirastoille ja -elimille.
15 artikla
Puitepäätöksen 2005/222/YOS korvaaminen
Korvataan puitepäätös 2005/222/YOS tämän direktiivin hyväksymiseen osallistuvien jäsenvaltioiden osalta rajoittamatta kuitenkaan näiden jäsenvaltioiden velvollisuutta noudattaa määräaikaa, johon mennessä puitepäätös on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Tämän direktiivin hyväksymiseen osallistuvien jäsenvaltioiden osalta viittauksia puitepäätökseen 2005/222/YOS pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
16 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 4 päivänä syyskuuta 2015.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina ne säännökset, joilla jäsenvaltioiden tästä direktiivistä aiheutuvat velvoitteet saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.
3. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
17 artikla
Raportointi
Komissio toimittaa viimeistään 4 päivänä syyskuuta 2017 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan, missä määrin jäsenvaltiot ovat toteuttaneet tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät toimenpiteet, ja johon liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia. Komissio ottaa huomioon myös tietoverkkorikollisuuden alalla tapahtuneen teknisen ja oikeudellisen kehityksen erityisesti tämän direktiivin soveltamisalalla.
18 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
19 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 12 päivänä elokuuta 2013.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 141/2014
2014 m. vasario 13 d.
kuriuo dėl veikliosios medžiagos augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus patvirtinimo sąlygų iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 540/2011
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką ir panaikinantį Tarybos direktyvas 79/117/EEB ir 91/414/EEB (1), ypač į jo 13 straipsnio 2 dalies c punktą ir 78 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
veiklioji medžiaga augaliniai aliejai / gvazdikų aliejus buvo įtraukta į Tarybos direktyvos 91/414/EEB (2) I priedą priėmus Komisijos direktyvą 2008/127/EB (3) pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 2229/2004 (4) 24b straipsnyje nustatytą tvarką. Direktyvą 91/414/EEB pakeitus Reglamentu (EB) Nr. 1107/2009 ši medžiaga laikoma patvirtinta pagal tą reglamentą ir yra įtraukta į Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 (5) priedo A dalį;
(2)
pagal Reglamento (EB) Nr. 2229/2004 25a straipsnį Europos maisto saugos tarnyba (toliau - Tarnyba) 2011 m. gruodžio 16 d. pateikė Komisijai savo nuomonę dėl augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus peržiūros ataskaitos projekto (6). Tarnyba savo nuomonę dėl augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus pateikė pareiškėjui. Komisija paragino pareiškėją pateikti pastabų dėl augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus peržiūros ataskaitos projekto. Peržiūros ataskaitos projektą ir Tarnybos nuomonę valstybės narės ir Komisija persvarstė Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatiniame komitete ir 2013 m. gruodžio 13 d. pateikė kaip Komisijos augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus peržiūros ataskaitą;
(3)
patvirtinta, kad veiklioji medžiaga augaliniai aliejai / gvazdikų aliejus turi būti laikoma patvirtinta pagal Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009;
(4)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 13 straipsnio 2 dalį kartu su to reglamento 6 straipsniu ir atsižvelgiant į dabartines mokslo ir technikos žinias, būtina iš dalies pakeisti patvirtinimo sąlygas. Visų pirma tikslinga paprašyti papildomos patvirtinamosios informacijos;
(5)
todėl Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(6)
valstybėms narėms turėtų būti skirtas laikotarpis augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus, registracijai iš dalies pakeisti arba panaikinti;
(7)
tais atvejais, kai valstybės narės augalų apsaugos produktams, kurių sudėtyje yra augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus, pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 46 straipsnį nustato kokį nors lengvatinį laikotarpį, šis laikotarpis turėtų baigtis ne vėliau kaip aštuoniolika mėnesių po šio reglamento įsigaliojimo;
(8)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 pakeitimai
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 540/2011 priedo A dalis iš dalies keičiama pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
Vadovaudamosi Reglamentu (EB) Nr. 1107/2009, valstybės narės prireikus iki 2014 m. rugsėjo 6 d. iš dalies keičia arba panaikina galiojančią augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra veikliosios medžiagos augalinių aliejų / gvazdikų aliejaus, registraciją.
3 straipsnis
Lengvatinis laikotarpis
Pagal Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 46 straipsnį valstybių narių nustatomas lengvatinis laikotarpis yra kuo trumpesnis ir baigiasi ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 6 d.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 13 d.


Input:
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 378/2013
(2013. gada 24. aprīlis),
ar ko apstiprina darbīgo vielu Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū un groza Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulu (EK) Nr. 1107/2009 par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (1), un jo īpaši tās 13. panta 2. punktu un 78. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1107/2009 80. panta 1. punkta a) apakšpunktu Padomes Direktīva 91/414/EEK (2) attiecībā uz apstiprinājuma procedūru un nosacījumiem jāpiemēro darbīgajām vielām, par kurām lēmums pieņemts saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 3. punktu pirms 2011. gada 14. jūnija. Attiecībā uz Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) Regulas (EK) Nr. 1107/2009 80. panta 1. punkta a) apakšpunkta nosacījumi ir izpildīti ar Komisijas Lēmumu 2008/565/EK (3).
(2)
Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu Beļģija 2004. gada 4. februārī saņēma uzņēmuma FutureEco S.L. pieteikumu iekļaut darbīgo vielu Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. Ar Lēmumu 2008/565/EK tika apstiprināts, ka dokumentācija ir pilnīga, t. i., principā to var uzskatīt par atbilstošu Direktīvas 91/414/EEK II un III pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām.
(3)
Šīs darbīgās vielas iedarbība uz cilvēku un dzīvnieku veselību un vidi ir novērtēta saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. un 4. punkta noteikumiem attiecībā uz lietojuma veidiem, kurus ierosinājis pieteikuma iesniedzējs. Izraudzītā ziņotāja dalībvalsts 2007. gada 29. martā iesniedza novērtējuma ziņojuma projektu.
(4)
Šo novērtējuma ziņojuma projektu izskatīja dalībvalstis un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (turpmāk “iestāde”). Secinājumu par darbīgās vielas Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) pesticīdu riska novērtējuma pārskatīšanu (4) iestāde 2012. gada 20. augustā iesniedza Komisijai. Dalībvalstis un Komisija novērtējuma ziņojuma projektu un iestādes secinājumu izskatīja Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā, un 2013. gada 15. martā tas tika pabeigts kā Komisijas pārskata ziņojums par Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901).
(5)
Dažādajās veiktajās pārbaudēs tika konstatēts, ka augu aizsardzības līdzekļi, kas satur Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901), kopumā ir uzskatāmi par atbilstošiem Direktīvas 91/414/EEK 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā un 5. panta 3. punktā noteiktajām prasībām, jo īpaši attiecībā uz lietojuma veidiem, kas tika pārbaudīti un sīki izklāstīti Komisijas pārskata ziņojumā. Tāpēc ir lietderīgi apstiprināt Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901).
(6)
Pirms apstiprināšanas būtu jāatvēl pietiekami ilgs periods, lai dalībvalstis un ieinteresētās personas varētu sagatavoties no apstiprinājuma izrietošo jauno prasību izpildei.
(7)
Neskarot saistības, kas apstiprināšanas rezultātā noteiktas ar Regulu (EK) Nr. 1107/2009, un ņemot vērā īpašo situāciju, ko radījusi pāreja no Direktīvas 91/414/EEK uz Regulu (EK) Nr. 1107/2009, tomēr būtu jāpiemēro turpmāk minētie nosacījumi. Būtu jāparedz, ka pēc apstiprināšanas dalībvalstīm ir seši mēneši, lai veiktuPaecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) saturošu augu aizsardzības līdzekļu atļauju pārskatīšanu. Dalībvalstīm attiecīgi būtu jāmaina, jāaizstāj vai jāatsauc atļaujas. Atkāpjoties no iepriekš minētā termiņa, būtu jāparedz ilgāks periods, kurā saskaņā ar vienotajiem principiem par katru augu aizsardzības līdzekli katram paredzētajam lietojuma veidam atbilstoši Direktīvā 91/414/EEK izklāstītajam tiktu iesniegta un novērtēta visa atjauninātā Direktīvas 91/414/EEK III pielikumā minētā dokumentācija.
(8)
Pieredze, kas gūta, Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā iekļaujot darbīgās vielas, kuras novērtētas saskaņā ar Komisijas 1992. gada 11. decembra Regulu (EEK) Nr. 3600/92, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus tās darba programmas pirmā posma īstenošanai, kas minēta 8. panta 2. punktā Padomes Direktīvā 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (5), liecina, ka var rasties grūtības, interpretējot spēkā esošo atļauju turētāju pienākumus attiecībā uz datu pieejamību. Lai izvairītos no turpmākiem sarežģījumiem, būtu jāprecizē dalībvalstu pienākumi, galvenokārt pienākums pārbaudīt, vai atļaujas turētājam ir pieejama dokumentācija, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām. Tomēr šāds precizējums, salīdzinot ar līdz šim pieņemtajām direktīvām par grozījumiem minētās direktīvas I pielikumā vai regulās, ar ko apstiprina darbīgās vielas, neparedz jaunus pienākumus nedz dalībvalstīm, nedz atļauju turētājiem.
(9)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1107/2009 13. panta 4. punktu būtu attiecīgi jāgroza pielikums Komisijas 2011. gada 25. maija Īstenošanas regulai (ES) Nr. 540/2011, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1107/2009 attiecībā uz darbīgo vielu sarakstu (6).
(10)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Darbīgās vielas apstiprināšana
Darbīgo vielu Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901), kā norādīts I pielikumā, apstiprina atbilstīgi minētajā pielikumā izklāstītajiem nosacījumiem.
2. pants
Augu aizsardzības līdzekļu atkārtota novērtēšana
1. Dalībvalstis saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1107/2009 līdz 2014. gada 31. martam vajadzības gadījumā groza vai atsauc spēkā esošās atļaujas darbīgo vielu Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) saturošiem augu aizsardzības līdzekļiem.
Tās līdz minētajai dienai īpaši pārbauda, vai ir izpildīti šīs regulas I pielikuma nosacījumi, izņemot minētā pielikuma ailē “Īpaši noteikumi” norādītos nosacījumus, un vai atļaujas turētājam saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 13. panta 1.-4. punkta un Regulas (EK) Nr. 1107/2009 62. panta nosacījumiem ir tāda dokumentācija vai piekļuve tādai dokumentācijai, kas atbilst minētās direktīvas II pielikuma prasībām.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis saskaņā ar vienotajiem principiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1107/2009 29. panta 6. punktā, pamatojoties uz dokumentāciju, kas atbilst Direktīvas 91/414/EEK III pielikuma prasībām, un ņemot vērā šīs regulas I pielikuma aili “Īpaši noteikumi”, atkārtoti novērtē katru atļauto augu aizsardzības līdzekli, kas satur Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) kā vienīgo darbīgo vielu vai vienu no vairākām darbīgajām vielām, kuras visas vēlākais līdz 2013. gada 30. septembrim ir iekļautas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumā. Pamatojoties uz minēto novērtējumu, tās nosaka, vai līdzeklis atbilst Regulas (EK) Nr. 1107/2009 29. panta 1. punktā izklāstītajiem nosacījumiem.
Pēc tam, kad tas ir noteikts, dalībvalstis rīkojas šādi:
a)
ja Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) ir vienīgā darbīgā viela līdzeklī, atļauju vajadzības gadījumā groza vai atsauc vēlākais līdz 2015. gada 31. martam; vai
b)
ja līdzeklis satur Paecilomyces fumosoroseus (celms FE 9901) kā vienu no vairākām darbīgajām vielām, atļauju vajadzības gadījumā groza vai atsauc līdz 2015. gada 31. martam vai līdz datumam, kas šādai grozīšanai vai atsaukšanai paredzēts attiecīgajā tiesību aktā vai aktos, ar kuriem attiecīgā viela vai vielas tika iekļautas Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā vai ar kuriem minētā viela vai vielas ir apstiprinātas, izvēloties vēlāko no šiem datumiem.
3. pants
Grozījumi Īstenošanas regulā (ES) Nr. 540/2011
Īstenošanas regulas (ES) Nr. 540/2011 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas II pielikumu.
4. pants
Stāšanās spēkā un piemērošanas diena
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2013. gada 1. oktobra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2013. gada 24. aprīlī