Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 858/2013,
annettu 4 päivänä syyskuuta 2013,
erään suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen rekisteriin kirjatun nimityksen eritelmän suuren muutoksen hyväksymisestä (Nocciola del Piemonte / Nocciola Piemonte (SMM))
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 52 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 1151/2012 kumottiin ja korvattiin maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (2).
(2)
Komissio on asetuksen (EY) N:o 510/2006 9 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti tutkinut Italian esittämän pyynnön, joka koski komission asetuksen (EY) N:o 1107/96 (3), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 464/2004 (4), nojalla rekisteröidyn suojatun maantieteellisen merkinnän ”Nocciola del Piemonte” / ”Nocciola Piemonte” eritelmän muutoksen hyväksymistä.
(3)
Koska kyseessä ei ole vähäinen muutos, komissio julkaisi muutospyynnön asetuksen (EY) N:o 510/2006 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5). Koska komissiolle ei ole toimitettu mainitun asetuksen 7 artiklan mukaisesti vastaväitteitä, muutos olisi hyväksyttävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Hyväksytään tämän asetuksen liitteessä olevaa nimitystä koskeva eritelmän muutos, joka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä syyskuuta 2013.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1419/2013 НА КОМИСИЯТА
от 17 декември 2013 година
относно признаването на организации на производителите и междубраншови организации, разширяването на обхвата на правилата на организациите на производителите и междубраншовите организации, както и публикуването на цените на задействане в съответствие с предвиденото в Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 1379/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 11 декември 2013 г. относно общата организация на пазарите на продукти от риболов и аквакултури (1), и по-специално членове 21, 27 и 32 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕС) № 1379/2013 се предвижда признаването на организации на производителите и междубраншови организации, разширяването на обхвата на правилата на организациите на производителите и междубраншовите организации, както и фиксирането на цените на задействане на механизма за съхранение.
(2)
Необходимо е да се уточнят сроковете, процедурите и форматът на заявленията за признаване и оттегляне на признаването на организациите на производителите и междубраншовите организации, както и форматът, сроковете и процедурите, които да прилагат държавите членки, когато съобщават на Комисията своите решения за предоставяне или оттегляне на признаване.
(3)
Необходимо е да се уточнят форматът и процедурата, които да използват държавите членки, когато уведомяват Комисията за правилата на организациите на производителите или междубраншовите организации, които възнамеряват да направят задължителни за всички организации на производителите или оператори от специфична област или области.
(4)
Необходимо да се уточни форматът на публикуване от страна на държавите членки на цените на задействане, които да се прилагат от организациите на производителите, признати на тяхната територия.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по разглеждане за продукти от риболов и аквакултури,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„организации на производителите“ означава организации на производителите на продукти от риболов и аквакултури, както и техните асоциации, създадени съгласно членове 6 и 9 от Регламент (ЕС) № 1379/2013;
б)
„междубраншови организации“ означава организации на оператори, създадени съгласно член 11 от Регламент (ЕС) № 1379/2013.
Член 2
Срокове, процедури и формат на заявленията за признаване на организации на производителите и междубраншови организации
1. В срок от три месеца от получаване на заявление за признаване съгласно членове 14 и 16 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, съответната държава членка уведомява писмено за решението си организацията на производителите или междубраншовата организация. В случай на отказ на признаване държавата членка посочва основанията за отказа.
2. Заявленията за признаване на организации на производителите и междубраншови организации се подават във формàта, посочен в приложение I.
Член 3
Срокове и процедури за оттегляне на признаването на организации на производителите и междубраншови организации
Когато държава членка възнамерява да оттегли признаването на дадена организация на производителите или междубраншова организация съгласно член 18 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, тя уведомява съответната организация за това свое намерение и посочва основанията за оттеглянето. Държавата членка дава възможност на съответната организация на производителите или междубраншова организация да представи своите съображения в срок от два месеца.
Член 4
Формат, срокове и процедури за съобщаване на решенията за признаване или за оттегляне на признаване
1. Съобщението, с което държавите членки съобщават на Комисията своите решения за признаване или за оттегляне на признаване на организации на производителите или междубраншови организации съгласно членове 14, 16 или 18 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, е във формàта, посочен в приложение II.
2. Държавите членки предават посоченото в първа алинея съобщение за решение в срок от два месеца от датата на същото решение.
3. Съобщенията се изпращат като XML файл, по един за всяко съобщение. XML файлът се изпраща на Комисията като прикачен файл на функционалната пощенска кутия MARE-B2@ec.europa.eu, като за предмет на съобщението се посочва „communication on POs/IBOs“ (съобщение относно организации на производителите/междубраншови организации).
Член 5
Формат и процедура за уведомяване от страна на държавите членки за правилата, които възнамеряват да направят задължителни за всички производители или оператори
1. Уведомлението, което държавите членки отправят до Комисията за правилата на организации на производителите или междубраншови организации, които възнамеряват да направят задължителни за всички производители или оператори от конкретна област или области, както е предвидено в членове 22 и 23 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, е във формàта, посочен в приложение III.
2. Държавите членки предават уведомленията на Комисията най-малко два месеца преди планираната дата на влизане в сила на разширяването на обхвата на правилата.
3. Всяко планирано изменение в правилата, които са обявени за задължителни за всички производители или оператори, подлежи на уведомяване в съответствие с параграфи 1 и 2.
Член 6
Формат на публикуване на цените на задействане
Публикуването от страна на държавите членки на цените на задействане, посочени в член 31, параграф 4 от Регламент (ЕС) № 1379/2013, е във формàта, посочен в приложение IV към настоящия регламент.
Член 7
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 17 декември 2013 година.


Input:
COMMISSION REGULATION (EU) No 1257/2014
of 24 November 2014
amending Regulation (EC) No 2003/2003 of the European Parliament and of the Council relating to fertilisers for the purposes of adapting Annexes I and IV
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EC) No 2003/2003 of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 relating to fertilisers (1), and in particular Article 31(1) and (3) thereof,
Whereas:
(1)
Crude potassium salts are materials obtained from natural resources through mining. For such natural products, the minimum nutrient content requirements set out in entry 1 of Table A.3 of Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003 were laid down in accordance with sound industrial practice. However, when the potassium grade in the ore is naturally declining, producers encounter increasing difficulties to comply with the current limits, which jeopardies the continuous supply of fertilisers obtained from crude potassium salts to professional farmers. Therefore, these limits should be slightly reduced by amending entry 1 of Table A.3 of that Annex to allow producers to continue marketing their product as ‘EC fertiliser’. This amendment takes into account that the revised, slightly lower limit values also allow for efficient fertilisation and can therefore be considered as technical progress in accordance with Article 31(3) of Regulation (EC) No 2003/2003.
(2)
3,4-dimethyl-1H-pyrazole phosphate (hereinafter ‘DMPP’) is a nitrification inhibitor that is suitable for use with common nitrogen fertilisers (solid or fluid). DMPP reduces the risks of nitrogen losses into the soil and in the atmosphere and therefore enhances nitrogen use efficiency.
(3)
The reaction mixture between N-butyl-thiophosphoric-triamide and N-propyl-thiophosphoric-triamide (hereinafter ‘NBPT/NPPT’) is a urease inhibitor. NBPT/NPPT reduces the risk of nitrogen losses in the form of ammonia emissions after the application of urea-containing fertilisers and therefore enhances the nitrogen use efficiency.
(4)
In order to make them more widely available to farmers throughout the Union, DMPP and NBPT/NPPT should be added to the lists of authorised nitrification and urease inhibitors in Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003 in accordance with Article 31(1) of Regulation (EC) No 2003/2003.
(5)
Solid or fluid straight urea formaldehyde fertilisers as well as solid NPK, NP and NK fertilisers containing urea formaldehyde are listed as fertiliser types in Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003. Although urea formaldehyde condensates are stable in solution and in suspension, fluid NPK, NP and NK fertilisers containing urea formaldehyde are not yet listed in Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003 as an individual product type. As there is a growing interest in marketing fluid NPK, NP and NK fertilisers containing a certain amount of urea formaldehyde as source of nitrogen, urea formaldehyde should be allowed in the preparation of fluid NPK, NP and NK fertilisers. Six new type designations should therefore be included in Table C.2 of Annex I to that Regulation.
(6)
Further to the inclusion of DMPP and NBPT/NPPT in Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003, analytical methods to be applied for the official control of those fertilisers should be added to Annex IV to that Regulation.
(7)
Regulation (EC) No 2003/2003 should therefore be amended accordingly.
(8)
In order to ensure that the method for the analysis of NBPT/NPPT, which is currently under validation, is published by the European Committee for Standardisation before the addition of NBPT/NPPT in Annex I to Regulation (EC) No 2003/2003 and the new analytical method for that fertiliser type in its Annex IV, the application should be deferred as regards those amendments.
(9)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established by Article 32 of Regulation (EC) No 2003/2003,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Amendments
Regulation (EC) No 2003/2003 is amended as follows:
(1)
Annex I is amended in accordance with Annex I to this Regulation;
(2)
Annex IV is amended in accordance with Annex II to this Regulation.
Article 2
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
Annex I, point (4), and Annex II, point (2), shall apply from 1 January 2016.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 24 November 2014.


Input:
DÉCISION DU CONSEIL
du 20 juin 2014
portant nomination de trois membres italiens et de quatre suppléants italiens du Comité des régions
(2014/398/UE)
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne, et notamment son article 305,
vu la proposition du gouvernement italien,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 22 décembre 2009 et le 18 janvier 2010, le Conseil a adopté les décisions 2009/1014/UE (1) et 2010/29/UE (2) portant nomination des membres et suppléants du Comité des régions pour la période allant du 26 janvier 2010 au 25 janvier 2015.
(2)
Trois sièges de membres du Comité des régions sont devenus vacants à la suite de la fin du mandat de MM. Luis DURNWALDER, Ugo CAPPELLACCI et Luciano CAVERI. Quatre sièges de suppléants du Comité des régions sont devenus vacants à la suite de la fin du mandat de MM. Vito DE FILIPPO et Roberto BOMBARDA et de Mmes Federica SEGANTI et Alessia ROSOLEN.
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Sont nommés au Comité des régions pour la durée du mandat restant à courir, à savoir jusqu'au 25 janvier 2015:
a)
en tant que membres:
-
M. Arno KOMPATSCHER, Consigliere e Presidente della Provincia Autonoma di Bolzano,
-
M. Raffaele CATTANEO, Consigliere della Regione Lombardia e Presidente del Consiglio regionale,
-
M. Augusto ROLLANDIN, Presidente della Regione Autonoma Valle d'Aosta
et
b)
en tant que suppléants:
-
M. Marcello Maurizio PITTELLA, Presidente della Regione Basilicata,
-
M. Ugo ROSSI, Presidente della Provincia Autonoma di Trento,
-
M. Francesco PERONI, Assessore della Regione Friuli Venezia Giulia,
-
M. Franco IACOP, Consigliere e Presidente del Consiglio della Regione Friuli Venezia Giulia.
Article 2
La présente décision prend effet le jour de son adoption.
Fait à Luxembourg, le 20 juin 2014.


Input:
A BIZOTTSÁG 756/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. augusztus 6.)
az oktatási intézmények tanulóinak tejjel és egyes tejtermékekkel való ellátására irányuló közösségi támogatás tekintetében az 1234/2007/EK tanácsi rendelet alkalmazásával kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló 657/2008/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1) és különösen annak 102. cikkére, összefüggésben 4. cikkével,
mivel:
(1)
A 657/2008/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja az 1234/2007/EK tanácsi rendelet alkalmazásának részletes szabályait az oktatási intézmények tanulóinak az utóbbi rendelet 102. cikkének hatálya alá tartozó egyes tejtermékekkel való ellátására irányuló közösségi támogatás tekintetében. Az iskolatej-rendszer igazgatási és pénzügyi irányításának tökéletesítése érdekében egyes szabályokat egyértelműbbé kell tenni.
(2)
A 657/2008/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése a támogatási kérelmek egytől hét hónapig tartó időszakra terjedhetnek ki. Helyénvaló pontosítani, hogy ezek az időszakok egyazon, augusztus 1-jétől július 31-ig terjedő tanévre vonatkozhatnak.
(3)
A 657/2008/EK rendelet 15. cikkének (4) bekezdése szerint a helyszíni vizsgálatokat augusztus 1-je és július 31-e között folyamatosan kell elvégezni, és azoknak legalább az előző 12 hónapos időszakra kell kiterjedniük. Az ellenőrzések hatékonyságának fokozása érdekében a helyszíni vizsgálatok elvégzésére rendelkezésre álló időszaknak az érintett, augusztus 1-jétől július 31-éig terjedő iskolaévet, valamint a következő 12 hónapot kell magába foglalnia. Ezen időszakon belül a tagállamok maguk határozzák meg a helyszíni vizsgálatok menetrendjét. A helyszíni vizsgálatoknak az érintett tanév legalább négy hónapos időszakára ki kell terjedniük. Helyénvaló továbbá rögzíteni a helyszíni vizsgálatok lezárásának, valamint az ellenőrzési jelentések benyújtásának határidejét.
(4)
A helyszíni vizsgálatokra vonatkozóan e rendeletben megszabott határidők figyelembevétele érdekében módosítani kell a 657/2008/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésében említett értesítési kötelezettségre vonatkozó határidőt. Ezen túlmenően pontosítani kell, hogy a szóban forgó cikkben említett értesítések az érintett, augusztus 1-jétől július 31-éig tartó tanév során kiosztott termékekre vonatkoznak.
(5)
Az iskolatej-rendszerben részt vevő gyermekek arányának értékelése érdekében helyénvaló kiegészítő tájékoztatást előírni a 657/2008/EK rendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében benyújtandó értesítés keretében.
(6)
A 657/2008/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(7)
Az új szabályozás alkalmazási időszakának kezdetét a 2013. augusztus 1-jén kezdődő új tanév kezdetében kell meghatározni.
(8)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 657/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 11. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A tagállamok határozzák meg a kérelmek benyújtásának gyakoriságát. A kérelmek egyazon, augusztus 1-jétől július 31-éig tartó tanév egytől hét hónapig tartó időszakáig terjedhetnek ki.”
2.
A 15. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A helyszíni vizsgálatokat a vizsgálatok által érintett tanév augusztus 1-jétől július 31-éig tartó időszaka (N időszak), az azt követő 12 hónap (N + 1 időszak) vagy mindkettő folyamán kell elvégezni.
A helyszíni vizsgálatoknak a vizsgálatok által érintett tanév (N időszak) legalább négyhónapos időszakára kell kiterjedniük.
A helyszíni vizsgálat akkor minősül lezártnak, amikor az arra vonatkozó, a (8) bekezdésben említett ellenőrzési jelentés rendelkezésre áll.”
b)
a (8) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„Az ellenőrzési jelentést a helyszíni vizsgálatok által érintett, augusztus 1-jétől július 31-éig tartó tanév végétől számított maximum 12 hónapos időszakon belül le kell zárni (N + 1 időszak).”
3.
A 17. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés bevezető mondatának helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok minden év október 31-éig elküldik a Bizottságnak az alábbi adatokat az előző naptári évben véget ért, augusztus 1-jétől július 31-éig tartó tanév során kiosztott tejtermékekről, az e rendelet 6. cikkében meghatározott kérelmezők szerinti lebontásban:”
b)
a (2) bekezdés a következő pontokkal egészül ki:
„f)
az iskolatej-rendszerben részt vevő összes oktatási intézményben rendszeresen tanuló gyermekek becsült száma;
g)
az iskolatej-rendszerben való részvételre jogosult gyermekek becsült száma.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.
Ez a rendelet a 2013. augusztus 1-jétől2014. július 31-ig tartó tanévtől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 6-án.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 2 päivänä elokuuta 2013,
unionin rahoituksesta klassisen sikaruton vastaiseen hätärokotussuunnitelmaan Latviassa ja Valko-Venäjällä sekä valvontatoimenpiteisiin Latviassa, Liettuassa ja Valko-Venäjällä kyseisen taudin torjumiseksi toteutettujen hätätoimenpiteiden yhteydessä
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 4980)
(Ainoastaan latvian- ja liettuankieliset tekstit ovat todistusvoimaiset)
(2013/427/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 3 kohdan, 3 artiklan 6 kohdan sekä 8 artiklan,
ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (2) ja erityisesti sen 84 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Koska komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/90/EU (3) hyväksytty suunnitelma muodostaa unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 soveltamissäännöistä 29 päivänä lokakuuta 2012 annetun komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (4) 94 artiklassa tarkoitetun riittävän yksityiskohtaisen kehyksen, tämä päätös on avustuksia koskevassa vuotuisessa työohjelmassa tarkoitettuja kustannuksia koskeva rahoituspäätös.
(2)
Klassinen sikarutto on kotieläiminä pidettyjen sikojen ja luonnonvaraisten sikojen tarttuva virustauti, joka haittaa unionin sisäistä kauppaa ja vientiä kolmansiin maihin.
(3)
Klassisen sikaruton puhkeamiseen liittyy riski, että taudinaiheuttaja leviää muille sikatiloille kyseisessä jäsenvaltiossa tai elävien sikojen, niistä saatavien tuotteiden, siemennesteen, alkioiden ja munasolujen kaupan kautta, sekä luonnonvaraisten sikojen välityksellä muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin.
(4)
Yhteisön toimenpiteistä klassisen sikaruton torjumiseksi 23 päivänä lokakuuta 2001 annetussa neuvoston direktiivissä 2001/89/EY (5) vahvistetaan toimenpiteet, jotka on toteutettava taudin puhjettua, jotta viruksen leviäminen estetään.
(5)
Kun on vahvistettu, että klassista sikaruttovirusta esiintyy luonnonvaraisissa sioissa ja kun käytettävissä olevat epidemiologiset tiedot viittaavat siihen, että virus on vaarassa levitä, luonnonvaraisten sikojen suun kautta tapahtuva rokottaminen on vaikuttavin ja tehokkain eläinlääkintätoimenpide taudin leviämisen estämiseksi.
(6)
Latvia ilmoitti 20 päivänä marraskuuta 2012 kahdesta klassisen sikaruton primääritapauksesta luonnonvaraisissa sioissa Dagdan ja Zilupen alueella lähellä Valko-Venäjän ja Venäjän rajaa.
(7)
Näiden tautipesäkkeiden toteamisen jälkeen Latvia valvoi klassisen sikaruton esiintymistä luonnonvaraisissa sioissa ja harrastesikaloissa kotieläiminä pidettävissä sioissa primääritapauksia ympäröivällä alueella, jotta tartunta-alue voitiin määrittää.
(8)
Täytäntöönpanopäätöksessä 2013/90/EU hyväksyttiin Latvian esittämä klassisen sikaruton hävittämissuunnitelma ja luonnonvaraisten sikojen hätärokotus direktiivin 2001/89/EY 16 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti toteutettavaksi heti, kun sääolosuhteet sen sallivat kyseisillä alueilla.
(9)
Latvian lainsäädännön mukaisesti klassisen sikaruton puhkeaminen katsotaan hätätapaukseksi, ja ministerikabinetin suostumuksella mahdollistettiin rokotteiden hankkiminen kiireellisellä menettelyllä ilman avointa tarjouskilpailua, jotta rokote olisi saatavissa vuoden 2013 kevään rokotusohjelmaa varten.
(10)
Koska tartunta-alue oli lähellä Valko-Venäjää, voi olla, että tartunnan saaneita luonnonvaraisia sikoja ylittää Latvian ja Valko-Venäjän rajan. Yhteisön eläinlääkinnällinen kriisiryhmä kävi paikan päällä helmikuussa 2013 ja suositteli rokotusalueen laajentamista siten, että se ulottuu puskurivyöhykkeenä 50 kilometriä Valko-Venäjän puolelle koko Latvian rajalla.
(11)
Taudin epidemiologisen kehityksen arvioimiseksi vaarassa olevissa luonnonvaraisissa sioissa ja harrastesikaloissa kotieläiminä pidettävissä sioissa oli asianmukaista luoda nopeasti yhdenmukaiset valvontatoimet ja epidemiologinen seuranta, jotka perustuvat luonnonvaraisissa sioissa ja kotieläiminä pidettävissä sioissa esiintyvän klassisen sikaruttoviruksen serologisiin ja virologisiin laboratoriotesteihin tietyillä suuren riskin alueilla tartunta-alueen ympärillä Latviassa, Valko-Venäjällä ja Liettuassa.
(12)
Latvia on toimittanut luonnonvaraisia sikoja koskevan klassisen sikaruton hätärokotussuunnitelman kustannusarvion, jossa ilmoitetaan Latvian alueella ja Valko-Venäjällä sijaitsevalla puskurivyöhykkeellä tarvittavien hätärokotteiden arvioitu määrä sekä arvio kyseisten rokotusten toteuttamisesta aiheutuvista kustannuksista. Hätärokotusten arvioidut kustannukset ovat 221 800 euroa.
(13)
Latvia ja Liettua toimittivat vuoden 2013 huhtikuun ensimmäisellä viikolla alustavan arvion kustannuksista, jotka aiheutuvat epidemiologisen selvityksen ja klassisen sikaruton valvontatoimenpiteiden täytäntöönpanosta muiden taudin kiireellisten torjuntatoimenpiteiden yhteydessä Latvian, Liettuan ja Valko-Venäjän alueella. Valvontatoimenpiteiden arvioidut kustannukset ovat Latvian ja Valko-Venäjän osalta 227 000 euroa ja Liettuan osalta 17 000 euroa.
(14)
Latvialle aiheutuneiden kustannusten taannehtiva tukikelpoisuus siitä päivämäärästä lähtien, jona tautipesäkkeistä ilmoitettiin, ja Liettualle ja Valko-Venäjälle aiheutuneiden kustannusten taannehtiva tukikelpoisuus siitä päivämäärästä, jona valvontatoimenpiteet aloitettiin, on perusteltua, koska kyseiset toimenpiteet ovat olennaisen tärkeitä rokotusalueen määrittämiseksi ja sitä kautta taudin hävittämistoimien onnistumiseksi.
(15)
Päätöksen 2009/470/EY 3 artiklan 6 kohdassa säädetään, että unionin rahoitusosuuden on oltava 100 prosenttia rokotteiden hankkimiskustannuksista ja 50 prosenttia rokottamisen toteuttamisesta aiheutuneista kustannuksista. Koska unionin talousarvion liiallista rasittamista on vältettävä, on vahvistettava enimmäismäärät, jotka ovat sen kohtuullisen maksun mukaisia, joka voidaan suorittaa rokotteen hankinnasta ja rokotuksen toteuttamisesta aiheutuvista kustannuksista. Kohtuullinen maksu on maksu, joka suoritetaan välineiden tai palveluiden ostamiseksi markkinahintoihin nähden oikeasuhteiseen hintaan. Odotettaessa komission paikalla tekemien tarkastusten valmistumista on syytä hyväksyä unionin erityinen rahoitusosuus Latvialle nyt ja vahvistaa unionin rahoitusosuuden ensimmäisen maksuerän suuruus.
(16)
Yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (6) mukaan eläinlääkintätoimenpiteet rahoitetaan Euroopan maatalouden tukirahastosta. Varainhoidon valvonnan osalta sovelletaan mainitun asetuksen 9, 36 ja 37 artiklaa.
(17)
Rahoitustuen maksaminen edellyttää, että suunnitellut toimet on toteutettu tosiasiallisesti ja että viranomaiset toimittavat komissiolle kaikki tarvittavat tiedot.
(18)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Klassisen sikaruton torjumiseksi vuonna 2013 tehtäviin hätätoimenpiteisiin liittyen Latvia on oikeutettu saamaan unionilta erityisrahoitusta Latviassa ja Valko-Venäjällä toteutettavaa luonnonvaraisten sikojen klassisen sikaruton hätärokotussuunnitelmaa varten seuraavasti:
a)
100 prosenttia rokoteannosten hankintakustannuksista (ilman alv:tä);
b)
50 prosenttia rokottavan henkilökunnan palkoista ja maksuista Latviassa ja 50 prosenttia Latviassa tehtävistä rokotuksista suoraan aiheutuvista kustannuksista (ilman alv:tä).
2. Latvialle korvattavat 1 kohdassa tarkoitettujen kustannusten enimmäismäärät ovat:
a)
rokotteiden ostamiseen keskimäärin 0,91 euroa yhdestä annoksesta;
b)
rokottamiseen keskimäärin 0,18 euroa jokaisesta Latviassa jaetusta rokoteannoksesta;
c)
130 800 euroa rokotuskuluihin Latviassa;
d)
91 000 euroa rokotuskuluihin Valko-Venäjällä.
2 artikla
1. Klassisen sikaruton torjumiseksi tehtäviin hätätoimenpiteisiin liittyen Latvia ja Liettua ovat oikeutettuja saamaan unionilta rahoitusosuuden kuluihin, jotka ovat aiheutuneet serologisiin ja virologisiin valvontatoimenpiteisiin liittyvistä laboratoriotesteistä, jotka on tehty kotieläiminä pidetyille ja luonnonvaraisille sioille Liettuassa ja Valko-Venäjällä 1 päivästä huhtikuuta 2013 lähtien ja Latviassa 20 päivästä marraskuuta 2012 lähtien.
2. Unionin rahoitusosuudeksi vahvistetaan 50 prosenttia kustannuksista, joita Latvialle ja Liettualle aiheutuu 1 kohdassa tarkoitetuista toimista. Rahoitusosuuden enimmäismäärä on:
i)
227 000 euroa Latvian osalta;
ii)
17 000 euroa Liettuan osalta.
3. Latvialle ja Liettualle korvattavat, 1 kohdassa tarkoitetuista toimista syntyvät kustannukset eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
i)
0,5 euroa jokaisesta kotieläimenä pidetystä siasta, josta on otettu näyte;
ii)
5 euroa jokaisesta luonnonvaraisesta siasta, josta on otettu näyte;
iii)
2 euroa jokaisesta ELISA-testistä;
iv)
10 euroa jokaisesta PCR-testistä;
v)
10 euroa jokaisesta virologisesta testistä.
3 artikla
Jollei päätöksen 2009/470/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti paikan päällä tehtyjen tarkastusten tuloksista muuta johdu, ensimmäinen maksuerä maksetaan Latvialle seuraavasti:
a)
enintään 224 300 euroa;
b)
osana 1 ja 2 artikloissa säädettyä unionin rahoitusosuutta.
Rahoitusosuus maksetaan Latvian toimittaman virallisen korvaushakemuksen perusteella.
4 artikla
Unionin rahoitusosuuteen oikeutetut, 1 ja 2 artiklassa tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuneet tukikelpoiset kustannukset ovat enintään yhtä suuret kuin jäsenvaltioille 1-4 kohdan toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuneet kustannukset.
1.
Näytteenotto
a)
kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilökunta, joka on kokonaan tai osittain osoitettu näytteenottoon; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan; ja
b)
yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a alakohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.
2.
Laboratoriotutkimukset:
a)
erityisesti laboratoriotestien toteuttamiseksi ostetut ja käytetyt testipakkaukset, reagenssit ja kaikki yksilöitävissä olevat tarvikkeet;
b)
kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilökunta, joka on osoitettu kokonaan tai osittain testien tekemiseen laboratoriossa; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan.
c)
yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a ja b kohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.
3.
Luonnonvaraisille eläimille tarkoitettujen rokoteannosten ja/tai rokotteiden ja syöttien osto ja säilytys
4.
Rokotteiden ja syöttien jakaminen luonnonvaraisille eläimille
a)
kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilökunta, joka on kokonaan tai osittain osoitettu rokotesyöttien levitykseen; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan;
b)
yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a alakohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.
5 artikla
1. Edellä 1 ja 2 artiklassa tarkoitettu unionin rahoitusosuus maksetaan seuraavien asiakirjojen perusteella:
a)
teknistä toteutusta koskeva loppukertomus, joka on laadittu liitteen I mukaisesti hätärokotuksen teknisestä toteutuksesta ja saaduista tuloksista 1 päivästä huhtikuuta 201331 päivään joulukuuta 2013;
b)
teknistä toteutusta koskeva loppukertomus, joka on laadittu liitteen II mukaisesti valvontatoimenpiteiden teknisestä toteutuksesta ja saaduista tuloksista Latviassa 20 päivästä marraskuuta 201231 päivään joulukuuta 2013 ja Liettuassa 1 päivästä huhtikuuta31 päivään joulukuuta 2013;
c)
liitteen III mukainen tiedostona toimitettava rahoitusta koskeva loppukertomus kuluista, jotka ovat aiheutuneet Latvialle 20 päivästä marraskuuta 201231 päivään joulukuuta 2013 ja Liettualle 1 päivästä huhtikuuta 201331 päivään joulukuuta 2013;
d)
päätöksen 2009/470/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti paikalla tehtyjen tarkastusten tulokset.
Edellä a-c alakohdassa tarkoitettuja kertomuksia tukevat asiakirjat on annettava käyttöön d alakohdassa tarkoitettuja paikalla tehtäviä komission tarkastuksia varten.
2. Edellä 1 kohdan a-c alakohdassa tarkoitetut teknistä toteutusta ja rahoitusta koskevat loppukertomukset on toimitettava viimeistään 1 päivänä huhtikuuta 2014. Jos määräaikaa ei noudateta eikä myöhästymiseen ole asianmukaisesti perusteltuja syitä, unionin rahoitusosuutta vähennetään 25 prosenttia jokaista myöhästymiskuukautta kohti.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu Latvian tasavallalle ja Liettuan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 2 päivänä elokuuta 2013.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 456/2014
2014 m. balandžio 29 d.
dėl tam tikrų prekių klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (1), ypač į jo 9 straipsnio 1 dalies a punktą,
kadangi:
(1)
siekiant užtikrinti, kad Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 priede pateikta Kombinuotoji nomenklatūra būtų taikoma vienodai, būtina patvirtinti priemones, susijusias su šio reglamento priede nurodytų prekių klasifikavimu;
(2)
Reglamente (EEB) Nr. 2658/87 nustatytos bendrosios Kombinuotosios nomenklatūros aiškinimo taisyklės. Šios taisyklės taip pat taikomos bet kuriai kitai specialiomis Sąjungos teisės aktų nuostatomis įteisintai nomenklatūrai, kuri visiškai ar iš dalies parengta pagal Kombinuotąją nomenklatūrą arba kurioje ji papildomai detalizuojama atsižvelgiant į tarifų ir kitų su prekyba susijusių priemonių taikymo poreikius;
(3)
laikantis minėtų bendrųjų taisyklių, šio reglamento priede pateiktos lentelės 1 skiltyje aprašytos prekės, remiantis 3 skiltyje išdėstytais motyvais, turėtų būti klasifikuojamos priskiriant 2 skiltyje nurodytus KN kodus;
(4)
reikėtų nustatyti, kad šio reglamento nuostatų neatitinkančia privalomąja tarifine informacija, suteikta apie šiame reglamente nurodytas prekes, jos turėtojas galėtų dar tam tikrą laikotarpį remtis, kaip nustatyta Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (2) 12 straipsnio 6 dalyje. Toks laikotarpis turėtų būti trys mėnesiai;
(5)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šio reglamento priede pateiktos lentelės 1 skiltyje aprašytos prekės Kombinuotojoje nomenklatūroje klasifikuojamos priskiriant lentelės 2 skiltyje nurodytus KN kodus.
2 straipsnis
Vadovaujantis Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 12 straipsnio 6 dalimi, šio reglamento nuostatų neatitinkančia privalomąja tarifine informacija galima remtis dar tris mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 29 d.


Input:
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 676/2014 DE LA COMMISSION
du 19 juin 2014
modifiant le règlement (UE) no 37/2010 en ce qui concerne la substance «triclabendazole»
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 470/2009 du Parlement européen et du Conseil du 6 mai 2009 établissant des procédures communautaires pour la fixation des limites de résidus des substances pharmacologiquement actives dans les aliments d'origine animale, abrogeant le règlement (CEE) no 2377/90 du Conseil et modifiant la directive 2001/82/CE du Parlement européen et du Conseil et le règlement (CE) no 726/2004 du Parlement européen et du Conseil (1), et notamment son article 14 en liaison avec son article 17,
vu l'avis de l'Agence européenne des médicaments formulé par le comité des médicaments à usage vétérinaire,
considérant ce qui suit:
(1)
Les limites maximales de résidus (ci-après les «LMR») des substances pharmacologiquement actives destinées à être utilisées au sein de l'Union européenne dans des médicaments vétérinaires pour les animaux producteurs d'aliments ou dans des produits biocides utilisés dans l'élevage doivent être fixées conformément au règlement (CE) no 470/2009.
(2)
Les substances pharmacologiquement actives et leur classification en ce qui concerne les LMR dans les aliments d'origine animale figurent en annexe du règlement (UE) no 37/2010 de la Commission (2).
(3)
Le triclabendazole est inscrit actuellement dans le tableau 1 de l'annexe du règlement (UE) no 37/2010 en tant que substance autorisée pour le muscle, la graisse, le foie, les reins et le lait chez tous les ruminants. Les limites maximales de résidus de cette substance qui avaient été fixées provisoirement pour le lait de tous les ruminants ne sont plus applicables depuis le 1er janvier 2014.
(4)
Des données supplémentaires ont été fournies et évaluées, ce qui a amené le comité des médicaments à usage vétérinaire à recommander que les LMR provisoires pour le triclabendazole soient fixées de manière définitive pour le lait de tous les ruminants.
(5)
Il convient donc de modifier en conséquence l'entrée relative au triclabendazole dans le tableau 1 de l'annexe du règlement (UE) no 37/2010.
(6)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l'avis du comité permanent des médicaments vétérinaires,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
L'annexe du règlement (UE) no 37/2010 est modifiée conformément à l'annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 19 juin 2014.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSOTSUS,
14. veebruar 2014,
milles käsitletakse teatavaid kaitsemeetmeid seoses sigade Aafrika katkuga Leedus
(teatavaks tehtud numbri C(2014) 1006 all)
(Ainult leedukeelne tekst on autentne)
(EMPs kohaldatav tekst)
(2014/93/EL)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 11. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/662/EMÜ veterinaarkontrollide kohta ühendusesiseses kaubanduses seoses siseturu väljakujundamisega, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 26. juuni 1990. aasta direktiivi 90/425/EMÜ, milles käsitletakse ühendusesiseses kaubanduses teatavate elusloomade ja toodete suhtes seoses siseturu väljakujundamisega kohaldatavaid veterinaar- ja zootehnilisi kontrolle, (2) eriti selle artikli 10 lõiget 4,
ning arvestades järgmist:
(1)
Sigade Aafrika katk on kodu- ja metssigade populatsioone kahjustav nakkuslik viirushaigus, mis võib tõsiselt mõjutada seakasvatuse tulusust, tekitades häireid liidusiseses kaubanduses ja kolmandatesse riikidesse eksportimises.
(2)
Sigade Aafrika katku puhangu korral on oht, et haigusetekitaja võib levida teistesse seakasvatusettevõtetesse ja metssigadele. Seetõttu võib see elussigadega või nendelt saadud toodetega kauplemisel levida ühest liikmesriigist teistesse liikmesriikidesse ja kolmandatesse riikidesse.
(3)
Nõukogu direktiiviga 2002/60/EÜ (3) on kehtestatud liidus kohaldatavad miinimummeetmed sigade Aafrika katku tõrjeks. Direktiivi 2002/60/EÜ artiklis 15 on sätestatud, et pärast ühe või mitme sigade Aafrika katku juhtumi kinnitamist metssigadel tuleb määratleda nakkuspiirkond.
(4)
Leedu teatas komisjonile, milline on olukord tema territooriumil seoses sigade Aafrika katkuga, ning kehtestas direktiivi 2002/60/EÜ artikli 15 kohaselt nakkuspiirkonna, milles kohaldatakse kõnealuse direktiivi artiklite 15 ja 16 kohaseid meetmeid.
(5)
Et ära hoida tarbetuid häireid liidusiseses kaubanduses ning ohtu, et kolmandad riigid võivad kehtestada põhjendamatuid kaubandustõkkeid, on vaja koostöös asjaomase liikmesriigiga koostada liidu tasandil loetelu Leedu territooriumidest, kus esineb sigade Aafrika katku.
(6)
Käesoleva otsuse lisas tuleks esitada need direktiivi 2002/60/EÜ artikli 15 kohaselt kehtestatud nakkuspiirkonnad Leedus ja märkida piirkondadeks jaotamise kestus.
(7)
Pärast konsulteerimist toiduahela ja loomatervishoiu alalise komiteega tuleks kinnitada komisjoni rakendusotsus 2014/43/EL (4).
(8)
Käesoleva otsusega ette nähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Leedu tagab, et nõukogu direktiivi 2002/60/EÜ artikli 15 kohaselt kehtestatud nakkuspiirkond hõlmab vähemalt käesoleva otsuse lisas loetletud territooriume.
Artikkel 2
Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 30. aprillini 2014.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Leedu Vabariigile.
Brüssel, 14. veebruar 2014


Input:
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2012/28/ES
2012 m. spalio 25 d.
dėl tam tikro leistino nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 53 straipsnio 1 dalį, 62 ir 114 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
valstybėse narėse įsteigtos viešosios bibliotekos, švietimo įstaigos ir muziejai, taip pat archyvai, kino ar garso paveldo institucijos ir viešosios transliuojančiosios organizacijos dalyvauja savo kolekcijų arba archyvų didelės apimties skaitmeninimo projektuose siekiant sukurti Europos skaitmenines bibliotekas. Jie prisideda prie Europos kultūros paveldo išsaugojimo ir sklaidos, o tai taip pat svarbu kuriant Europos skaitmenines bibliotekas, pavyzdžiui, „Europeana“. Spausdintos medžiagos masinio skaitmeninimo, paieškos ir indeksavimo technologijos padidina bibliotekų kolekcijų vertę tiriamojo darbo tikslais. Sukūrus turtingas internetines bibliotekas, palengvėtų elektroninė paieška ir paieškos rezultatų pateikimo priemonės, kurios suteiktų naujų paieškos rezultatų pateikimo šaltinių tyrėjams ir mokslininkams, kurie priešingu atveju turėtų tenkintis labiau tradiciniais ir analoginiais paieškos metodais;
(2)
poreikis skatinti laisvą žinių ir inovacijų judėjimą vidaus rinkoje yra svarbi strategijos „Europa 2020“ sudedamoji dalis, kaip nurodyta Komisijos komunikate „Europa 2020: pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“, kuriame viena iš nurodytų pavyzdinių iniciatyvų yra Europos skaitmeninės darbotvarkės parengimas;
(3)
teisinės sistemos, kuria būtų palengvintas kūrinių arba kitų objektų, kuriems taikoma autorių teisių ar gretutinių teisių apsauga ir kurių teisių turėtojas nenustatytas arba kurių teisių turėtojas nustatytas, tačiau nerastas (nenustatytų autorių teisių kūrinių), skaitmeninimas ir sklaida, sukūrimas yra pagrindinis Europos skaitmeninės darbotvarkės veiksmas, kaip tai nurodyta Komisijos komunikate „Europos skaitmeninė darbotvarkė“. Šia direktyva siekiama spręsti specifinę nenustatytų autorių teisių kūrinio teisinio statuso nustatymo ir jo padarinių, susijusių su kūrinių ar fonogramų, laikomų nenustatytų autorių teisių kūriniais, leistinais naudotojais ir leistinais naudojimo būdais, problemą;
(4)
šia direktyva nedaromas poveikis konkretiems valstybių narių rengiamiems masinio didesnės apimties skaitmeninimo, pavyzdžiui, kūrinių, kuriais nebeprekiaujama, atveju, klausimo sprendimams. Rengiant tokius sprendimus atsižvelgiama į skirtingų tipų turinio ir skirtingų naudotojų ypatumus ir remiamasi atitinkamų suinteresuotųjų subjektų konsensusu. Tokio metodo taip pat buvo laikomasi 2011 m. rugsėjo 20 d. Europos bibliotekų, autorių, leidėjų ir kolektyvinio teisių valdymo organizacijų pasirašytame ir Komisijos remiamame Susitarimo memorandume dėl kūrinių, kuriais nebeprekiaujama, skaitmeninimo ir prieigos prie jų užtikrinimo pagrindinių principų. Šia direktyva nedaromas poveikis tam Susitarimo memorandumui, kuriame valstybės narės ir Komisija raginamos užtikrinti, kad sudarant savanoriškus naudotojų, teisių turėtojų ir kolektyvinio teisių valdymo organizacijų susitarimus licencijuoti kūrinių, kuriais nebeprekiaujama, naudojimą remiantis jame nurodytais principais, būtų galima pasinaudoti reikalingu teisiniu tikrumu nacionaliniu ir tarpvalstybiniu lygmeniu;
(5)
autorių teisės yra kūrybinės pramonės ekonominis pagrindas, nes jos skatina inovacijas, kūrybą, investicijas ir gamybą. Taigi masinis kūrinių skaitmeninimas ir sklaida yra Europos kultūros paveldo apsaugos priemonė. Autorių teisės yra svarbi priemonė užtikrinti, kad kūrybos sektoriaus atstovams būtų atlyginta už jų darbą;
(6)
pagal teisių turėtojams suteikiamas išimtines teises atgaminti savo kūrinius ir kitus saugomus objektus ir padaryti juos viešai prieinamus, suderintas pagal 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (3), reikalaujama, kad kūrinys ar kitas saugomas objektas būtų skaitmeninamas ir padaromas viešai prieinamas tik gavus išankstinį jo teisių turėtojų sutikimą;
(7)
jei kūriniai yra nenustatytų autorių, nėra įmanoma gauti tokį išankstinį sutikimą dėl kūrinių atgaminimo arba padarymo prieinamais;
(8)
dėl valstybių narių nenustatytų autorių teisių kūrinio pripažinimo metodų skirtumų gali kilti vidaus rinkos veikimo, nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo ir tarpvalstybinės prieigos prie jų kliūčių. Dėl tokių skirtingų metodų taip pat gali būti apribotas laisvas kultūrinio turinio prekių ir paslaugų judėjimas. Todėl reikėtų užtikrinti tokio statuso tarpusavio pripažinimą, nes taip bus sudarytos galimybės naudotis nenustatytų autorių teisių kūriniais visose valstybėse narėse;
(9)
visų pirma reikalingas bendras metodas nenustatytų autorių teisių kūrinio statusui ir leidžiamiems nenustatytų autorių teisių kūrinio naudojimo būdams nustatyti, kad vidaus rinkoje būtų užtikrintas viešųjų bibliotekų, švietimo įstaigų ir muziejų, taip pat archyvų, kino ar garso paveldo institucijų ir viešųjų transliuojančiųjų organizacijų nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo teisinis tikrumas;
(10)
viešųjų transliuojančiųjų organizacijų archyvuose laikomi ir jų sukurti kinematografiniai ar audiovizualiniai kūriniai ir fonogramos apima nenustatytų autorių teisių kūrinius. Atsižvelgiant į ypatingą transliuotojų, kaip fonogramų ir audiovizualinės medžiagos kūrėjų, padėtį ir į poreikį priimti priemones, kuriomis ateityje būtų apribotas nenustatytų autorių teisių kūrinių reiškinio mastas, reikėtų nustatyti šios direktyvos taikymo transliuojančiųjų organizacijų archyvuose laikomiems kūriniams ir fonogramoms galutinę datą;
(11)
viešųjų transliuojančiųjų organizacijų archyvuose laikomi ir jų sukurti kinematografiniai ir audiovizualiniai kūriniai ir fonogramos šios direktyvos tikslais turėtų apimti kinematografinius ir audiovizualinius kūrinius ir fonogramas, kurie tokių organizacijų užsakomi išskirtiniam jų ar kitų bendrai produkciją kuriančių viešųjų transliuojančiųjų organizacijų naudojimui. Viešųjų transliuojančiųjų organizacijų archyvuose laikomi kinematografiniai ir audiovizualiniai kūriniai ir fonogramos, kurie nebuvo tokių organizacijų sukurti ar jų užsakyti, tačiau kuriuos šioms organizacijoms leista naudoti pagal licencinį susitarimą, neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį;
(12)
tarptautinės pagarbos tikslais ši direktyva turėtų būti taikoma tik kūriniams ir fonogramoms, kurie pirmą kartą buvo paskelbti valstybės narės teritorijoje arba, jei nebuvo paskelbti, pirmą kartą transliuoti valstybės narės teritorijoje, arba, jei nebuvo paskelbti ar transliuoti, prie kurių viešą prieigą jų teisių turėtojų sutikimu suteikė subjektai, kuriems taikoma ši direktyva. Pastaruoju atveju ši direktyva turėtų būti taikoma tik tuomet, jei pagrįstai galima manyti, kad teisių turėtojai nepareikš prieštaravimo dėl naudojimo, kuris leidžiamas pagal šią direktyvą;
(13)
prieš pradedant kūrinį ar fonogramą laikyti nenustatytų autorių teisių kūriniu, turėtų būti sąžiningai atlikta kruopšti kūrinio ar fonogramos teisių turėtojų, įskaitant kūrinių ir kitų saugomų objektų, kurie yra kūrinio ar fonogramos sudėtinė dalis arba yra į jį įtraukti, teisių turėtojus, paieška. Turėtų būti leista valstybėms narėms numatyti, kad tokią kruopščią paiešką atliktų šioje direktyvoje nurodytos arba kitos organizacijos. Už kruopščios paieškos atlikimo paslaugą tokios kitos organizacijos gali imti užmokestį;
(14)
siekiant užtikrinti aukšto lygio autorių teisių ir gretutinių teisių apsaugą Sąjungoje, reikėtų numatyti suderintą tokios kruopščios paieškos metodą. Kruopšti paieška turėtų apimti paiešką šaltiniuose, kuriuose teikiama informacija apie kūrinius ir kitus saugomus objektus, ir kuriuos pagal šią direktyvą nustatė valstybė narė, kurioje turi būti atliekama kruopšti paieška. Tai darydamos valstybės narės gali vadovautis kruopščios paieškos gairėmis, patvirtintomis Aukšto lygio ekspertų grupės skaitmeninių bibliotekų klausimais, įsteigtos kaip i2010 skaitmeninės bibliotekos iniciatyvos dalis;
(15)
siekiant išvengti paieškos pastangų dubliavimosi, kruopšti paieška turėtų būti atliekama toje valstybėje narėje, kurioje kūrinys ar fonograma buvo pirmą kartą paskelbti, arba, jei nebuvo paskelbti, kurioje pirmą kartą buvo transliuoti. Kruopšti paieška, susijusi su kinematografiniais arba audiovizualiniais kūriniais, kurių kūrėjų buveinė ar nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybėje narėje, turėtų būti atliekama toje valstybėje narėje. Jei kinematografinis ar audiovizualinis kūrinys yra bendrai sukurtas kūrėjų, kurie įsisteigę skirtingose valstybėse narėse, kruopšti paieška turėtų būti atliekama kiekvienoje iš tų valstybių narių. Kruopšti paieška, susijusi su kūriniais ir fonogramomis, kurie nebuvo nei paskelbti, nei transliuoti, bet prie kurių viešą prieigą teisių turėtojų sutikimu suteikė subjektai, kuriems taikoma ši direktyva, turėtų būti atliekama valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigusi organizacija, teisių turėtojų sutikimu suteikusi viešą prieigą prie to kūrinio ar fonogramos. Kruopšti kūrinio ar kito saugomo objekto, kuris yra kūrinio ar fonogramos sudėtinė dalis arba yra į jį įtrauktas, teisių turėtojų paieška turėtų būti atliekama toje valstybėje narėje, kurioje atliekama kruopšti kūrinio ar fonogramos, kurio sudėtine dalimi yra arba į kurią yra įtrauktas kūrinys ar kitas saugomas objektas, paieška. Taip pat turėtų būti tikrinami informacijos šaltiniai kitose šalyse, jei yra įrodymų, kad tose kitose šalyse galima rasti svarbios informacijos apie teisių turėtojus. Atlikus kruopščią paiešką gali likti įvairių rūšių informacijos, kaip antai paieškos įrašas ir rezultatas. Paieškos įrašas turėtų būti saugomas byloje siekiant, kad atitinkama organizacija galėtų įrodyti, kad paieška buvo kruopšti;
(16)
valstybės narės turėtų užtikrinti, kad atitinkamos organizacijos saugotų jų atliktų kruopščių paieškų įrašus ir kad tokių paieškų rezultatai, kuriuos visų pirma sudaro bet kokie nustatyti faktai, kad kūrinys ar fonograma turi būti laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, taip pat informacija apie statuso pokyčius ir apie tai, kokiais būdais šios organizacijos naudoja nenustatytų autorių teisių kūrinius, renkami ir prieinami plačiajai visuomenei, visų pirma svarbią informaciją registruojant internetinėje duomenų bazėje. Visų pirma atsižvelgiant į tai, kad šis klausimas yra europinio masto, ir siekiant išvengti pastangų dubliavimosi, tikslinga numatyti, kad būtų sukurta viena bendra Sąjungos internetinė duomenų bazė, kurią sudarytų tokia informacija, su kuria galėtų skaidriu būdu susipažinti plačioji visuomenė. Taip kruopščią paiešką atliekančios abi organizacijos ir teisių turėtojai galėtų lengvai susipažinti su tokia informacija. Duomenų bazė taip pat galėtų atlikti svarbų vaidmenį užkertant kelią galimiems autorių teisių pažeidimams ir juos sustabdant, visų pirma kūrinių ir fonogramų nenustatytų autorių teisių kūrinio statuso pasikeitimo atveju. Pagal Reglamentą (ES) Nr. 386/2012 (4), Vidaus rinkos derinimo tarnybai (toliau - Tarnyba) pavedamos tam tikros užduotys ir veikla, kurios finansuojamos naudojant savo biudžeto lėšas ir kuriomis siekiama palengvinti nacionalinių valdžios institucijų, privačiojo sektoriaus ir Sąjungos institucijų veiklą kovojant su intelektinės nuosavybės teisių pažeidimais, įskaitant kelio jiems užkirtimą, ir šią veiklą remti.
Pagal to reglamento 2 straipsnio 1 dalies g punktą į tas užduotis visų pirma įeina mechanizmų, kurie padeda gerinti atitinkamų valstybių narių valdžios institucijų internetu vykdomą keitimąsi svarbia informacija, kūrimas ir skatinimas tas valdžios institucijas bendradarbiauti. Todėl tikslinga Tarnybai pavesti sukurti ir valdyti Europos duomenų bazę, kurioje būtų informacija, susijusi su šioje direktyvoje nurodytais nenustatytų autorių teisių kūriniais;
(17)
gali būti keli tam tikrų kūrinių ir fonogramų teisių turėtojai, o kūriniai ir fonogramos gali apimti kitus kūrinius ar saugomus objektus. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio nustatytų ir surastų teisių turėtojų teisėms. Jei nors vienas teisių turėtojas buvo nustatytas ir surastas, kūrinys ar fonograma neturėtų būti laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu. Subjektams, kuriems taikoma ši direktyva, turėtų būti leidžiama naudoti kūrinį ar fonogramą, kurių vienas ar daugiau teisių turėtojų nenustatyti ir nerasti, tik tuomet, jei jiems tie teisių turėtojai, kurie buvo nustatyti ir surasti, įskaitant kūrinių ir kitų saugomų objektų, kurie yra kūrinių ar fonogramų sudėtinė dalis arba yra į juos įtraukti, teisių turėtojus, suteikė leidimą atgaminti ir padaryti viešai prieinamus atitinkamai pagal Direktyvos 2001/29/EB 2 ir 3 straipsnius. Nustatyti ir surasti teisių turėtojai gali suteikti leidimą naudotis tik tomis teisėmis, kurias jie patys turi, - dėl to, kad tos teisės yra jų pačių teisės, arba dėl to, kad teisės buvo jiems perleistos, o nenustatytų ir nerastų teisių turėtojų vardu jie neturėtų galėti duoti leidimo pagal šią direktyvą jokiam naudojimo būdui. Taip pat kai anksčiau nenustatyti ar nerasti teisių turėtojai pareiškia savo teises į kūrinį ar fonogramą, to kūrinio ar fonogramos naudotojai toliau teisėtai jį gali naudoti tik tuomet, jei tie teisių turėtojai suteikė leidimą naudotis jų turimomis teisėmis pagal Direktyvą 2001/29/EB;
(18)
teisių turėtojai turėtų turėti teisę panaikinti jų kūriniams suteiktą nenustatytų autorių teisių kūrinio statusą, jei šie turėtojai pareiškia savo teises į kūrinį ar kitą saugomą objektą. Teisių turėtojai, panaikinę kūrinio ar kito saugomo objekto nenustatytų autorių teisių kūrinio statusą, už jų kūrinio ar kito pagal šią direktyvą saugomo objekto naudojimą turėtų gauti teisingą kompensaciją, kurią turi nustatyti valstybė narė, kurioje įsisteigusi nenustatytų autorių teisių kūrinį naudojanti organizacija. Valstybės narės turėtų galėti savo nuožiūra nustatyti aplinkybes, kuriomis gali būti organizuojamas tokios kompensacijos mokėjimas, įskaitant ir tikslų laiką, kada mokėjimas turi būti atliktas. Siekiant nustatyti galimą teisingos kompensacijos dydį, reikėtų deramai atsižvelgti, inter alia, į valstybių narių kultūros rėmimo tikslus, į nekomercinį naudojimo būdą, taikytą šių organizacijų siekiant viešojo intereso misijos tikslų, pavyzdžiui, skatinti mokymąsi ir skleisti kultūrą, ir į galimą žalą teisių turėtojams;
(19)
jei atlikus nepakankamai kruopščią paiešką kūrinys ar fonograma buvo neteisingai pripažinti nenustatytų autorių teisių kūriniu, išlieka galimybė pasinaudoti valstybių narių teisės aktuose numatytomis autorių teisių pažeidimo atveju taikomomis teisių gynimo priemonėmis, numatytomis atitinkamose nacionalinėse ir Sąjungos teisės nuostatose;
(20)
valstybės narės, siekdamos skatinti mokslą ir kultūros sklaidą, turėtų numatyti kitą išimtį ar apribojimą, be numatytųjų Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnyje. Ta išimtimi ar apribojimu turėtų būti leidžiama tam tikroms organizacijoms, kaip nurodyta Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnio 2 dalies c punkte, ir kino ar garso paveldo institucijoms, kurios veikia nesiekdamos pelno, taip pat viešosioms transliuojančiosioms organizacijoms atgaminti ir padaryti viešai prieinamus, kaip nurodyta toje direktyvoje, nenustatytų autorių teisių kūrinius su sąlyga, kad toks šių kūrinių naudojimas atitiktų šių įstaigų viešojo intereso misiją, visų pirma jų kolekcijų, įskaitant skaitmenines kolekcijas, išsaugojimo, atgaminimo ir kultūrinės bei švietėjiškos prieigos prie jų tikslus. Šios direktyvos tikslais kino ar garso paveldo institucijos turėtų apimti valstybių narių paskirtas organizacijas kultūrinio paveldo filmams ir kitiems audiovizualiniams kūriniams ar fonogramoms rinkti, sisteminti, saugoti ir atgaminti. Šios direktyvos tikslais visuomeniniai transliuotojai turėtų apimti transliuotojus, kurie vykdo su viešosiomis paslaugomis susijusius įgaliojimus, kuriuos suteikia, apibrėžia ir organizuoja kiekviena valstybė narė. Tam, kad būtų leista naudoti nenustatytų autorių teisių kūrinius, pagal šią direktyvą nustatyta išimtis ar apribojimas neturi poveikio išimtims ir apribojimams, numatytiems Direktyvos 2001/29/EB 5 straipsnyje. Jie gali būti taikomi tik tam tikrais specialiais atvejais, kurie neprieštarauja įprastiniam kūrinio ar kito saugomo objekto naudojimui ir nepagrįstai nepažeidžia teisių turėtojo teisėtų interesų;
(21)
siekiant skatinti skaitmeninimą, subjektams, kuriems taikoma ši direktyva, turėtų būti leista gauti pajamų, susijusių su nenustatytų autorių teisių kūrinių, kaip numatyta šioje direktyvoje, naudojimu siekiant tikslų, susijusių su jų viešojo intereso misijos vykdymu, taip pat ir sudarant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės susitarimus;
(22)
sutarčių sudarymas gali būti svarbus skatinant Europos kultūros paveldo skaitmeninimą, o tai reiškia, kad viešosioms bibliotekoms, švietimo įstaigoms ir muziejams, taip pat archyvams, kino ar garso paveldo institucijoms ir viešosioms transliuojančiosioms organizacijoms, siekiančioms panaudoti nenustatytų autorių teisių kūrinius šioje direktyvoje nurodytais būdais, turėtų būti leista su komerciniais partneriais sudaryti nenustatytų autorių teisių kūrinių skaitmeninimo ir padarymo viešai prieinamais sutartis. Tose sutartyse gali būti numatyta, kad tokie partneriai prisidės finansiškai. Tokiose sutartyse neturėtų būti numatyti jokie apribojimai, taikomi subjektams, kuriems taikoma ši direktyva, susiję su nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimu, taip pat komerciniams partneriams neturėtų būti suteikiamos jokios teisės naudoti nenustatytų autorių teisių kūrinius ar kontroliuoti jų naudojimą;
(23)
siekiant pagerinti Sąjungos piliečių prieigą prie Europos kultūrinio paveldo, taip pat būtina užtikrinti, kad vienoje valstybėje narėje skaitmeniniu formatu atgaminti ir padaryti viešai prieinami nenustatytų autorių teisių kūriniai galėtų būti viešai prieinami ir kitose valstybėse narėse. Viešosios bibliotekos, švietimo įstaigos ir muziejai, taip pat archyvai, kino ar garso paveldo institucijos ir viešosios transliuojančiosios organizacijos, naudojantys nenustatytų autorių teisių kūrinį tam, kad įvykdytų savo viešojo intereso misiją, turėtų galėti tokį nenustatytų autorių teisių kūrinį padaryti viešai prieinamą kitose valstybėse narėse;
(24)
šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių susitarimams dėl teisių valdymo, pavyzdžiui, dėl išplėstinių kolektyvinių licencijų, atstovavimo ar perdavimo teisinių prezumpcijų, kolektyvinio valdymo ar panašių susitarimų, arba šių dalykų derinio, įskaitant masinį skaitmeninimą;
(25)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. užtikrinti nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo teisinį tikrumą, valstybės narės negali deramai pasiekti, ir kadangi dėl poreikio taikyti vienodas nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo taisykles tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Ši direktyva yra susijusi su tam tikru nenustatytų autorių teisių kūrinių valstybėse narėse įsteigtose viešosiose bibliotekose, švietimo įstaigose ir muziejuose, taip pat archyvuose, kino ar garso paveldo institucijose ir viešosiose transliuojančiosiose organizacijose naudojimu tam, kad siektų tikslų, susijusių su jų viešojo intereso misijos vykdymu.
2. Ši direktyva taikoma:
a)
knygų, dienoraščių, laikraščių, žurnalų arba kitų rašytinių kūrinių forma paskelbtiems kūriniams, laikomiems viešųjų bibliotekų, švietimo įstaigų ar muziejų kolekcijose, taip pat archyvų arba kino ar garso paveldo institucijų kolekcijose;
b)
kinematografiniams arba audiovizualiniams kūriniams ir fonogramoms, laikomiems viešųjų bibliotekų, švietimo įstaigų ar muziejų kolekcijose, taip pat archyvų arba kino ar garso paveldo institucijų kolekcijose, ir
c)
kinematografiniams arba audiovizualiniams kūriniams ir fonogramoms, kuriuos sukūrė viešosios transliuojančiosios organizacijos anksčiau nei arba 2002 m. gruodžio 31 d. ir kurie yra laikomi tų organizacijų archyvuose,
kurie saugomi autorių teisių ar gretutinių teisių ir kurie pirmą kartą buvo paskelbti valstybėje narėje arba, jei nebuvo paskelbti, pirmą kartą transliuoti valstybėje narėje.
3. Ši direktyva taip pat taikoma 2 dalyje nurodytiems kūriniams ir fonogramoms, kurie niekada nebuvo paskelbti ar transliuoti, bet prie kurių viešą prieigą teisių turėtojų sutikimu suteikė 1 dalyje nurodytos organizacijos, jei pagrįstai galima manyti, kad teisių turėtojai nepareikš prieštaravimo dėl naudojimo būdų, nurodytų 6 straipsnyje. Valstybės narės gali apriboti šios dalies taikymą kūriniams ir fonogramoms, kurie buvo tose organizacijose deponuoti anksčiau nei 2014 m. spalio 29 d.
4. Ši direktyva taip pat taikoma kūriniams ir kitiems saugomiems objektams, kurie yra 2 ir 3 dalyje nurodytų kūrinių ar fonogramų sudėtinė dalis, yra į juos įtraukti arba yra jų neatskiriama dalis.
5. Ši direktyva neturi įtakos jokiai teisių valdymo nacionaliniu lygmeniu tvarkai.
2 straipsnis
Nenustatytų autorių teisių kūriniai
1. Kūrinys ar fonograma laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu, jei nenustatytas nė vienas iš kūrinio ar fonogramos teisių turėtojų arba, jei vienas ar daugiau jų nustatyti, nė vienas nebuvo rastas nepaisant kruopščios teisių turėtojų paieškos, atliktos ir užregistruotos pagal 3 straipsnį.
2. Jei yra daugiau nei vienas kūrinio ar fonogramos teisių turėtojas ir ne visi iš jų buvo nustatyti arba, jei nustatyti, nebuvo surasti po kruopščios paieškos, atliktos ir užregistruotos pagal 3 straipsnį, kūrinys ar fonograma gali būti naudojami pagal šią direktyvą, jei nustatyti ir surasti teisių turėtojai pagal turimas savo teises suteikė 1 straipsnio 1 dalyje nurodytoms organizacijoms leidimą atgaminti ir padaryti viešai prieinamus atitinkamai pagal Direktyvos 2001/29/EB 2 ir 3 straipsnius.
3. 2 dalis nedaro poveikio teisių turėtojų, kurie nustatyti ir surasti, teisėms į jų kūrinį ar fonogramą.
4. 5 straipsnis mutatis mutandis taikomas 2 dalyje nurodytų kūrinių teisių turėtojams, kurie nenustatyti ir nerasti.
5. Ši direktyva nedaro poveikio nacionalinėms nuostatoms, susijusioms su anoniminiais ir pasirašytais slapyvardžiu kūriniais.
3 straipsnis
Kruopšti paieška
1. Siekdamos nustatyti, ar kūrinys ar fonograma yra nenustatytų autorių teisių kūrinys, 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos užtikrina, kad būtų sąžiningai atliekama kiekvieno kūrinio ar kito saugomo objekto kruopšti paieška - būtų tikrinami atitinkami konkrečios kategorijos kūriniams ir kitiems saugomiems objektams tinkami šaltiniai. Kruopšti paieška atliekama prieš naudojant kūrinį ar fonogramą.
2. Pasikonsultavusi su teisių turėtojais ir vartotojais, kiekviena valstybė narė nustato kiekvienos kategorijos atitinkamiems kūriniams ar fonogramoms tinkamus šaltinius, kurie turi apimti bent reikiamus priede išvardytus šaltinius.
3. Kruopšti paieška atliekama valstybėje narėje, kurioje kūrinys buvo pirmą kartą paskelbtas, arba, jei nebuvo paskelbtas, pirmą kartą transliuotas, išskyrus kinematografinių arba audiovizualinių kūrinių, kurių kūrėjo buveinė ar nuolatinė gyvenamoji vieta yra valstybėje narėje, atveju - tuomet atliekama kruopšti paieška valstybėje narėje, kurioje yra jo buveinė arba nuolatinė gyvenamoji vieta.
1 straipsnio 3 dalyje nurodytu atveju kruopšti paieška atliekama valstybėje narėje, kurioje yra įsisteigusi organizacija, teisių turėtojo sutikimu suteikusi viešą prieigą prie kūrinio ar fonogramos.
4. Jei yra įrodymų, kad svarbios informacijos apie teisių turėtojus galima rasti kitose šalyse, taip pat tikrinami informacijos šaltiniai tose kitose šalyse.
5. Valstybės narės užtikrina, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos registruotų kruopščios paieškos atvejus ir kad tos organizacijos kompetentingoms nacionalinėms valdžios institucijoms pateiktų šią informaciją:
a)
organizacijų atliktos kruopščios paieškos, po kurios padaryta išvada, kad kūrinys ar fonograma laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu, rezultatus;
b)
kokiais būdais organizacijos naudoja nenustatytų autorių teisių kūrinius pagal šią direktyvą;
c)
bet kokius organizacijų naudojamų kūrinių ir fonogramų nenustatytų autorių teisių kūrinio statuso pokyčius pagal 5 straipsnį;
d)
reikiamą atitinkamos organizacijos kontaktinę informaciją.
6. Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad 5 dalyje nurodyta informacija būtų registruojama vienoje bendroje viešai prieinamoje duomenų bazėje, sukurtoje ir valdomoje Vidaus rinkos derinimo tarnybos (toliau - Tarnyba) pagal Reglamentą (ES) Nr. 386/2012. Gavusios tą informaciją iš 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų organizacijų, tuo tikslu jos nedelsdamos ją perduoda Tarnybai.
4 straipsnis
Nenustatytų autorių teisių kūrinio statuso tarpusavio pripažinimas
Kūrinys ar fonograma, pagal 2 straipsnį valstybėje narėje laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu, laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniu visose valstybėse narėse. Tas kūrinys ar fonograma gali būti naudojami ir prieinami pagal šią direktyvą visose valstybėse narėse. Tai taip pat taikoma kūriniams ir fonogramoms, nurodytiems 2 straipsnio 2 dalyje, kiek tai susiję su nenustatytų ir nerastų teisių turėtojų teisėmis.
5 straipsnis
Nenustatytų autorių teisių kūrinio statuso panaikinimas
Valstybės narės užtikrina, kad kūrinio ar fonogramos, kurie laikomi nenustatytų autorių teisių kūriniais, teisių turėtojas bet kuriuo metu turėtų galimybę panaikinti su savo teisėmis susijusį tokį nenustatytų autorių teisių kūriniui suteiktą statusą.
6 straipsnis
Leistini nenustatytų autorių teisių kūrinių naudojimo būdai
1. Valstybės narės numato teisės atgaminti ir teisės padaryti viešai prieinamus, numatytų atitinkamai Direktyvos 2001/29/EB 2 ir 3 straipsniuose, išimtį ar apribojimą siekdamos užtikrinti, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos turėtų teisę naudoti jų kolekcijoje laikomus nenustatytų autorių teisių kūrinius šiais būdais:
a)
padarydamos nenustatytų autorių teisių kūrinį viešai prieinamą, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/29/EB 3 straipsnyje;
b)
atgamindamos juos taip, kaip apibrėžta Direktyvos 2001/29/EB 2 straipsnyje, skaitmeninimo, padarymo viešai prieinamais, indeksavimo, sisteminimo, išsaugojimo arba atkūrimo tikslais.
2. 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos pagal šio straipsnio 1 dalį naudoja nenustatytų autorių teisių kūrinį tik tikslams, susijusiems su jų viešojo intereso misijomis, pasiekti, visų pirma savo kolekcijoje laikomų kūrinių ir fonogramų išsaugojimo, atgaminimo ir prieigos prie jų suteikimo kultūriniais ir švietimo tikslais. Organizacijos tokiais būdais naudodamos kūrinius gali gauti pajamų išimtinai tik patiriamoms nenustatytų autorių teisių kūrinių skaitmeninimo ir jų padarymo viešai prieinamais išlaidoms padengti.
3. Valstybės narės užtikrina, kad 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos, bet kokiais būdais naudodamos nenustatytų autorių teisių kūrinius, nurodytų nustatytų autorių ir kitų teisių turėtojų pavardes.
4. Ši direktyva nedaro poveikio tokių organizacijų laisvei sudaryti sutartis, ypač viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės susitarimus, siekiant įgyvendinti jų viešojo intereso misiją.
5. Valstybės narės nustato, kad teisių turėtojams, panaikinusiems jų kūrinių ar kitų saugomų objektų nenustatytų autorių teisių kūrinio statusą, būtų sumokėta teisinga kompensacija už tai, kad tokius jų kūrinius ir kitus saugomus objektus pagal šio straipsnio 1 dalį naudojo 1 straipsnio 1 dalyje nurodytos organizacijos. Valstybės narės gali savo nuožiūra nustatyti aplinkybes, kuriomis gali būti organizuojamas tokios kompensacijos mokėjimas. Kompensacijos dydis, neviršijant Sąjungos teisėje nustatytų ribų, nustatomas valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi atitinkamą nenustatytų autorių teisių kūrinį naudojanti organizacija, teisės aktais.
7 straipsnis
Tęstinis kitų teisinių nuostatų taikymas
Ši direktyva nedaro poveikio nuostatoms, visų pirma dėl patentų teisių, prekių ženklų, dizaino teisių, naudingųjų modelių, puslaidininkių gaminių topografijų, šriftų, sąlyginės prieigos, kabelinio transliavimo paslaugų prieinamumo, nacionalinių vertybių apsaugos, teisinių deponavimo reikalavimų, teisės aktų dėl konkurenciją ribojančių veiksmų ir nesąžiningos konkurencijos, komercinių paslapčių, saugumo, konfidencialumo, duomenų apsaugos ir asmens privatumo, viešųjų dokumentų prieinamumo, sutarčių teisės nuostatų ir spaudos laisvės bei žodžio laisvės žiniasklaidoje taisyklėms.
8 straipsnis
Taikymas laiko atžvilgiu
1. Ši direktyva taikoma visiems 1 straipsnyje nurodytiems kūriniams ir fonogramoms, kuriuos saugo valstybių narių teisės aktai autorių teisių srityje 2014 m. spalio 29 d. arba vėliau.
2. Ši direktyva taikoma nedarant poveikio jokiems anksčiau nei 2014 m. spalio 29 d. atliktiems veiksmams ir įgytoms teisėms.
9 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2014 m. spalio 29 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai šių nuostatų tekstą.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės pagrindinių nuostatų tekstus.
10 straipsnis
Peržiūros išlyga
Komisija nuolat peržiūri teisių informacijos šaltinių pokyčius ir ne vėliau kaip 2015 m. spalio 29 d., o vėliau - kas metai, pateikia ataskaitą dėl galimo į direktyvos taikymo sritį neįtrauktų leidėjų ir kūrinių arba kito saugomo objekto, visų pirma atskirų fotografijų ir kitų atvaizdų, įtraukimo į jos taikymo sritį.
Ne vėliau kaip 2015 m. spalio 29 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui šios direktyvos taikymo ataskaitą, kurioje atsižvelgiama į skaitmeninių bibliotekų plėtrą.
Prireikus, visų pirma siekiant užtikrinti vidaus rinkos veikimą, Komisija pateikia pasiūlymus dėl šios direktyvos dalinio keitimo.
Valstybė narė, turinti pagrįstų priežasčių manyti, kad šios direktyvos įgyvendinimas trukdo nacionalinėms nuostatoms, susijusioms su 1 straipsnio 5 dalyje nurodytų teisių valdymu, gali atkreipti Komisijos dėmesį į šį klausimą kartu pateikdama visus reikiamus įrodymus. Komisija atsižvelgia į tokius įrodymus, rengdama šio straipsnio antroje pastraipoje nurodytą ataskaitą ir vertindama, ar reikia pateikti pasiūlymus dėl šios direktyvos dalinio keitimo.
11 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
12 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2012 m. spalio 25 d.