Input:
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 735/2013
od 30. srpnja 2013.
o provedbi Uredbe (EU) br. 101/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Tunisu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 101/2011 od 4. veljače 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata i tijela s obzirom na stanje u Tunisu (1), a posebno njezin članak12. stavak 1.,
budući da:
(1)
Vijeće je 4. veljače 2011. donijelo Uredbu (EU) br. 101/2011.
(2)
Unosi za tri osobe na popisu fizičkih i pravnih osoba, subjekata ili tijela utvrđenom u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 101/2011 trebali bi se zamijeniti te bi trebalo pružiti nova obrazloženja razlogâ zbog kojih su te osobe navedene u Prilogu.
(3)
Prilog I. Uredbi (EU) br. 101/2011 trebalo bi izmijeniti u skladu s navedenim,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog I. Uredbi (EU) br. 101/2011 mijenja se kako je navedeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 30. srpnja 2013.


Input:
REGULAMENTUL (UE) NR. 1074/2014 AL COMISIEI
din 9 octombrie 2014
de interzicere a pescuitului de vulpi și pisici-de-mare în apele Uniunii din zona VIId de către navele care arborează pavilionul Belgiei
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1224/2009 al Consiliului din 20 noiembrie 2009 de stabilire a unui sistem comunitar de control pentru asigurarea respectării normelor politicii comune în domeniul pescuitului (1), în special articolul 36 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Regulamentul (UE) nr. 43/2014 al Consiliului (2) stabilește cotele pentru 2014.
(2)
Conform informațiilor primite de Comisie, capturile din stocul menționat în anexa la prezentul regulament efectuate de nave care arborează pavilionul statului membru menționat în aceeași anexă sau care sunt înmatriculate în respectivul stat membru au epuizat cota alocată pentru 2014.
(3)
Prin urmare, este necesară interzicerea pescuitului din acest stoc,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Epuizarea cotei
Cota de pescuit alocată pentru 2014 statului membru menționat în anexa la prezentul regulament pentru stocul indicat în aceeași anexă se consideră epuizată de la data stabilită în respectiva anexă.
Articolul 2
Interdicții
Activitățile de pescuit din stocul menționat în anexa la prezentul regulament efectuate de nave care arborează pavilionul statului membru menționat în aceeași anexă sau care sunt înmatriculate în respectivul stat membru se interzic începând de la data stabilită în anexă. După această dată, se interzic păstrarea la bord, transferul, transbordarea sau debarcarea peștelui din stocul respectiv capturat de către navele în cauză.
Articolul 3
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 9 octombrie 2014.


Input:
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1350/2013
z 11. decembra 2013,
ktorým sa menia určité legislatívne akty v oblasti štatistiky poľnohospodárstva a rybolovu
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 338 ods.1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
keďže:
(1)
Rôznymi legislatívnymi aktmi v oblasti štatistiky poľnohospodárstva a rybolovu (ďalej len „legislatívne akty“) sa na účely vykonávania niektorých ich ustanovení prenášajú na Komisiu vykonávacie právomoci. V dôsledku nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy je potrebné tieto vykonávacie právomoci zosúladiť so Zmluvou o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
(2)
Komisia sa zaviazala preskúmať legislatívne akty, ktoré v súčasnosti obsahujú odkazy na regulačný postup s kontrolou, s ohľadom na kritériá stanovené v článku 290 ZFEÚ.
(3)
S cieľom doplniť alebo zmeniť určité nepodstatné prvky legislatívnych aktov najmä, najmä s cieľom zohľadniť hospodársky, sociálny a technický vývoj, by mala mať Komisia právomoc prijímať delegované akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ.
(4)
Pokiaľ ide o smernicu Rady 96/16/ES (2), s cieľom zohľadniť získané skúsenosti a hospodársky a technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zoznam mliečnych výrobkov zahrnutých do zisťovaní a štandardné definície vhodné pre oznamovanie výsledkov za rôzne výrobky.
(5)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 (3), s cieľom zohľadniť hospodársky a technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh I a II k uvedenému nariadeniu.
(6)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1921/2006 (4), s cieľom zohľadniť technický vývoj, by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o technické zmeny príloh k uvedenému nariadeniu.
(7)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 762/2008 (5), s cieľom zohľadniť hospodársky a technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh k uvedenému nariadeniu.
(8)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1165/2008 (6), s cieľom zohľadniť hospodársky a technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh I, II, IV a V k uvedenému nariadeniu.
(9)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009 (7), s cieľom zohľadniť technický vývoj a medzinárodné požiadavky by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh I, II, III a IV k uvedenému nariadeniu ohľadne zoznamov štatistických rybolovných oblastí alebo ich podčastí a druhov.
(10)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (8), s cieľom zohľadniť technický vývoj a medzinárodné požiadavky by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh I, II, III a IV k uvedenému nariadeniu ohľadne zoznamov druhov, štatistických oblastí rybolovu a opisov týchto oblastí, ako aj meraní, kódov a definícií uplatňovaných na činnosti rybolovu, rybársky výstroj, veľkosti plavidiel a metódy rybolovu.
(11)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (9), s cieľom zohľadniť technický vývoj a medzinárodné požiadavky by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o zmeny príloh I, II a III k uvedenému nariadeniu ohľadne zoznamov druhov a štatistických rybolovných oblastí, opisov týchto rybolovných oblastí a povoleného stupňa agregovania údajov.
(12)
Pokiaľ ide o nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 543/2009 (10), s cieľom zohľadniť hospodársky a technický vývoj by sa mala na Komisiu delegovať právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 ZFEÚ, pokiaľ ide o úpravu tabuliek na zasielanie údajov stanovených v prílohe k uvedenému nariadeniu.
(13)
Pri prijímaní delegovaných aktov je osobitne dôležité, aby Komisia počas prípravných prác uskutočňovala príslušné konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade. Komisia by tiež mala zabezpečiť, aby delegované akty stanovené v legislatívnych aktoch nespôsobili členským štátom alebo respondentom dodatočné vysoké zaťaženie.
(14)
S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania legislatívnych aktov by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (11).
(15)
Stály výbor pre poľnohospodársku štatistiku (ďalej len „SCAS“) zriadený rozhodnutím Rady 72/279/EHS (12) poskytuje Komisii poradenstvo a pomáha jej pri výkone jej vykonávacích právomocí na základe legislatívnych aktov. V rámci stratégie pre novú štruktúru Európskeho štatistického systému (ďalej len „ESS“), ktorou sa má zlepšiť koordinácia a partnerstvo v jasnej pyramídovej štruktúre v rámci ESS, by mal mať Výbor pre Európsky štatistický systém (ďalej len „ESSC“), zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 (13), poradnú úlohu a mal by pomáhať Komisii pri výkone jej vykonávacích právomocí. Na tento účel by sa mali legislatívne akty zmeniť tak, aby sa odkaz na SCAS nahradil odkazom na ESSC. Komisia by sa mala aj naďalej radiť s odborníkmi na štatistiku v oblasti poľnohospodárstva a rybolovu predtým, ako sa s konkrétnou vecou obráti na ESSC.
(16)
Cieľmi tohto nariadenia je zosúladiť existujúce prenášanie právomocí na Komisiu v legislatívnych aktoch so ZFEÚ a s novým právnym rámcom vyplývajúcim z nadobudnutia účinnosti nariadenia (EÚ) č. 182/2011, a vo vhodných prípadoch aj preskúmať rozsah týchto právomocí. Keďže tieto ciele nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale možno ich lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.
(17)
Z dôvodu právnej istoty by týmto nariadením nemali byť dotknuté postupy prijímania opatrení stanovených v legislatívnych aktoch, ktoré sa začali, ale neboli ukončené pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia.
(18)
Keďže zmeny smernice 96/16/ES majú technickú povahu a týkajú sa iba postupu výboru, uvedené zmeny nemusia členské štáty transponovať,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Legislatívne akty uvedené v prílohe sa menia v súlade s uvedenou prílohou.
Článok 2
Týmto nariadením nie sú dotknuté postupy prijímania opatrení stanovené legislatívnymi aktmi uvedenými v prílohe, ktoré sa začali, ale neboli ukončené do 10. januára 2014.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Strasburgu 11. decembra 2013


Input:
ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY (EÚ) 2015/300
z 10. februára 2015
o akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika (ECB/2015/6)
RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie a najmä na jej článok 127 ods. 2 prvú zarážku,
so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 31 prvú zarážku, článok 121, článok 18 a článok 341 druhú zarážku,
so zreteľom na usmernenie ECB/2011/14 z 20. septembra 2011 o nástrojoch a postupoch menovej politiky Eurosystému (1), a najmä na jeho prílohu I oddiely 1.6, 6.3.1, 6.3.2 a 6.4.2,
so zreteľom na usmernenie ECB/2014/31 z 9. júla 2014 o dodatočných dočasných opatreniach týkajúcich sa refinančných operácií Eurosystému a akceptovateľnosti zábezpeky, ktorým sa mení usmernenie ECB/2007/9 (2), a najmä na jeho článok 1 ods. 3 a články 6 a 8,
keďže:
(1)
Podľa článku 18.1 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky Európska centrálna banka (ECB) a národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro (ďalej len „národné centrálne banky“), môžu uskutočňovať úverové operácie s úverovými inštitúciami a inými účastníkmi trhu, pričom sa požičiavanie zabezpečuje na základe dostatočnej zábezpeky. Štandardné kritériá určujúce akceptovateľnosť zábezpeky na účely operácií menovej politiky Eurosystému sú stanovené v prílohe I k usmerneniu ECB/2011/14.
(2)
Podľa oddielu 1.6 prílohy I k usmerneniu ECB/2011/14 môže Rada guvernérov nástroje, podmienky, kritériá a postupy vykonávania operácií menovej politiky Eurosystému kedykoľvek meniť. Podľa oddielu 6.3.1 prílohy I k usmerneniu ECB/2011/14 si Eurosystém vyhradzuje právo určiť, či emisia, emitent, dlžník alebo ručiteľ spĺňajú vysoké štandardy na hodnotenie kreditného rizika na základe akýchkoľvek informácií, ktoré považuje za relevantné. Minimálne požiadavky Eurosystému na limity kreditnej kvality sú ďalej uvedené v rámcových pravidlách Eurosystému pre hodnotenie kreditného rizika obchodovateľných aktív, ako je to ustanovené v oddiele 6.3.2 prílohy I k usmerneniu ECB/2011/14.
(3)
Pozastavenie uplatňovania minimálnych požiadaviek Eurosystému na limity kreditnej kvality vo vzťahu k obchodovateľným dlhovým nástrojom, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika, o ktorom Rada guvernérov pôvodne rozhodla 6. mája 2010, bolo výnimočným a dočasným opatrením založeným na pozitívnom hodnotení Rady guvernérov týkajúceho sa plnenia programu Európskej únie/Medzinárodného menového fondu. V tom čase Rada guvernérov zohľadnila skutočnosť, že Helénska republika schválila program, ktorý Rada guvernérov považovala za primeraný, takže obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika, si z hľadiska riadenia kreditného rizika zachovali štandard kvality dostatočný na to, aby zostali akceptovateľnou zábezpekou pre operácie menovej politiky Eurosystému bez ohľadu na akékoľvek externé hodnotenia kreditného rizika. Okrem toho Rada guvernérov zohľadnila pevné odhodlanie gréckej vlády tento program plne implementovať (3).
(4)
Podľa článku 8 usmernenia ECB/2014/31 sa limity kreditnej kvality Eurosystému neuplatňujú na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydali alebo za ktoré v plnom rozsahu ručia vlády členských štátov eurozóny, na ktoré sa uplatňuje program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu, pokiaľ Rada guvernérov nerozhodne, že príslušný členský štát už nespĺňa podmienky jeho finančnej podpory a/alebo makroekonomického programu. Podľa článku 1 ods. 3 toho istého usmernenia sa na účely článku 6 ods. 1 a článku 8 usmernenia Helénska republika považuje za členský štát eurozóny, ktorý plní program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu.
(5)
Na základe dostupných informácií Rada guvernérov zhodnotila, že v súčasnosti nemožno predpokladať úspešný záver preskúmania programu Európskej únie/Medzinárodného menového fondu pre Helénsku republiku. V dôsledku toho sa už Helénska republika nepovažuje za členský štát, ktorý plní program, a teda nie sú splnené podmienky pre dočasné pozastavenie uplatňovania limitov kreditnej kvality Eurosystému vo vzťahu k týmto nástrojom, ako je to ustanovené v článku 8 ods. 2 usmernenia ECB/2014/31. V dôsledku toho Rada guvernérov rozhodla, že vo vzťahu k obchodovateľným dlhovým nástrojom, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika, sa uplatňujú limity kreditnej kvality Eurosystému,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Akceptovateľnosť obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika
1. Na účely článku 6 ods. 1 a článku 8 usmernenia ECB/2014/31 sa už Helénska republika nepovažuje za členský štát, ktorý plní program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu.
2. Minimálne požiadavky Eurosystému na limity kreditnej kvality, ako sú ustanovené v rámcových pravidlách Eurosystému pre hodnotenie kreditného rizika určitých obchodovateľných aktív v oddiele 6.3.2 prílohy I k usmerneniu ECB/2011/14, sa uplatňujú vo vzťahu k obchodovateľným dlhovým nástrojom, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Helénska republika.
3. V prípade akéhokoľvek rozporu medzi týmto rozhodnutím, usmernením ECB/2011/14 a usmernením ECB/2014/31 tak, ako ich implementovali národné centrálne banky na vnútroštátnej úrovni, má prednosť toto rozhodnutie.
Článok 2
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 11. februára 2015.
Vo Frankfurte nad Mohanom 10. februára 2015


Input:
SMERNICA KOMISIE 2014/101/EÚ
z 30. októbra 2014,
ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva (1), a najmä na jej článok 20 ods. 1 prvý pododsek,
keďže:
(1)
Mala by sa zabezpečiť kvalita a porovnateľnosť metód používaných na monitorovanie ukazovateľov jednotlivých typov získaných v rámci zodpovednosti členských štátov za vykonávanie ekologického monitorovania vody podľa článku 8 smernice 2000/60/ES.
(2)
V bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES sa vyžaduje, aby metódy používané na monitorovanie ukazovateľov jednotlivých typov vodných útvarov boli v súlade s uvedenými medzinárodnými normami alebo s takými národnými alebo medzinárodnými normami, ktoré zabezpečia získavanie údajov rovnocennej vedeckej kvality a porovnateľnosti. Medzinárodné normy uvedené v prílohe V sú normy, ktoré boli k dispozícii v čase prijatia uvedenej smernice.
(3)
Po uverejnení smernice 2000/60/ES Európsky výbor pre normalizáciu (CEN) uverejnil niekoľko nových noriem, niektoré z nich spoločne s Medzinárodnou organizáciou pre normalizáciu, ktoré sa týkali biologického odberu vzoriek fytoplanktónu, makrofytov a fytobentosu, bentických bezstavovcov, rýb a hydromorfologických charakteristík. Tieto normy by sa mali doplniť do bodu 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES.
(4)
V dôsledku neustáleho procesu vypracovávania nových noriem a aktualizácie existujúcich noriem už niektoré normy uvedené v bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/ES členské orgány CEN nezverejňujú a preto by sa mali odstrániť.
(5)
Dve normy (EN ISO 8689-1:1999 a EN ISO 8689-2:1999 9) uvedené v bode 1.3.6 prílohy V k smernici 2000/60/EC sa zaoberali biologickou klasifikáciou a nie monitorovaním; boli následne zohľadnené pri vypracovávaní protokolov pre stanovenie klasifikačných hraníc v rámci spoločnej vykonávacej stratégie v súvislosti s touto smernicou a môžu sa teraz odstrániť.
(6)
Smernica 2000/60/ES by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
(7)
Opatrenia stanovené v tejto smernici sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného článkom 21 ods. 1 smernice 2000/60/ES,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Príloha V k smernici 2000/60/ES sa mení v súlade s prílohou k tejto smernici.
Článok 2
1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 20. mája 2016. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 3
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 4
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli 30. októbra 2014


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/428
2015 m. kovo 10 d.
kuriuo dėl bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistemos ir lengvatinių muitų tarifų priemonių taikymo tam tikroms šalims ar teritorijoms iš dalies keičiamos Reglamentu (EEB) Nr. 2454/93 ir Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010 nustatytos prekių kilmės taisyklės
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2913/92, nustatantį Bendrijos muitinės kodeksą (1), ypač į jo 247 straipsnį,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2454/93 (2) su pakeitimais, padarytais Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010 (3) ir Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 530/2013 (4), numatyta keisti principą, pagal kurį patvirtinama prekių kilmė Sąjungos bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistemos (BLS) tikslu. Vykdant reformą nustatyta sistema, pagal kurią patys eksportuotojai, kuriuos tuo tikslu įregistravo lengvatomis besinaudojančios šalys arba valstybės narės, atlieka prekių kilmės patvirtinimą; šios sistemos įgyvendinimas atidėtas iki 2017 m. sausio 1 d. Reforma yra grindžiama principu, pagal kurį laikoma, kad produktų kilmę geriausiai gali žinoti patys eksportuotojai, todėl tikslinga reikalauti, kad jie savo klientams tiesiogiai pateiktų pareiškimus apie prekių kilmę. Siekdama sudaryti sąlygas lengvatomis besinaudojančioms šalims ir valstybėms narėms registruoti eksportuotojus, Komisija turi sukurti registruotųjų eksportuotojų elektroninę sistemą (toliau - REX sistema);
(2)
patikslinti papildomi REX sistemai taikomi reikalavimai. Dėl šių reikalavimų būtina pakeisti keletą nuostatų, susijusių su BLS prekių kilmės taisyklėmis;
(3)
Norvegija ir Šveicarija taip pat vienašališkai taiko lengvatinius muitų tarifus prekėms, importuojamoms iš lengvatomis besinaudojančių šalių. Vykstant Komisijos diskusijoms su Norvegija ir Šveicarija, kuriose Komisija dalyvavo, remdamasi Tarybos leidimu iš naujo su šiomis šalimis derėtis dėl esamų susitarimų (5) dėl abipusio pakaitinių prekių kilmės įrodymų pripažinimo ir dvišalės kumuliacijos išplėtimo medžiagoms, kurių kilmės šalis yra Norvegija ir Šveicarija, susitarta, kad Norvegija ir Šveicarija taip pat turi taikyti registruotųjų eksportuotojų sistemą ir REX sistemą. Tokia pati galimybė turėtų būti pasiūlyta Turkijai, kai ši šalis įvykdys tam tikras Reglamente (EEB) Nr. 2454/93 nurodytas sąlygas. Todėl siekiant, kad Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos bendradarbiavimas vyktų tinkamai, reikėtų nustatyti reikiamus pakeitimus;
(4)
pareiškimą apie prekių kilmę naudojantis importuotojas turėtų galėti patikrinti, ar galioja tą pareiškimą surašiusio registruotojo eksportuotojo registruotojo eksportuotojo kodas. Todėl REX sistemos duomenys turėtų būti skelbiami viešoje internetinėje svetainėje;
(5)
su registruotųjų eksportuotojų sistema susijusios dabartinės taisyklės turi būti pradėtos taikyti 2017 m. sausio 1 d. Kad šias taisykles įgyvendinant joms nebūtų daromas poveikis, šiuo reglamentu nustatyti pakeitimai turėtų būti pradėti taikyti iki tos datos;
(6)
pagal dabartines taisykles registruojami gali būti tik lengvatomis besinaudojančių šalių ir Sąjungos eksportuotojai. Kadangi Norvegija, Šveicarija ir Turkija (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) turi taikyti registruotųjų eksportuotojų sistemą, šių šalių eksportuotojai taip pat turėtų turėti galimybę būti registruojami, kad įgytų teisę surašyti pareiškimus apie prekių kilmę dvišalės kumuliacijos atveju arba pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę prekių persiuntimo atveju;
(7)
dabartinėmis taisyklėmis, kuriomis nustatomi REX sistemos įdiegimo terminai, nepakankamai atsižvelgiama į lengvatomis besinaudojančių šalių gebėjimą administruoti registracijos procedūrą ir įgyvendinti sistemą nuo 2017 m. Todėl reikėtų numatyti iki 2019 m. gruodžio 31 d. taikytinas pereinamojo laikotarpio priemones ir laipsniško įvedimo būdą, kartu numatant galimybę šį laikotarpį pratęsti šešiais mėnesiais. Nuo 2020 m. birželio 30 d. tam, kad būtų suteiktas BLS lengvatinis muitų tarifų režimas, visos siuntos su kilmės statusą turinčiais produktais, kurių bendra vertė viršija 6 000 EUR, turės būti siunčiamos kartu su registruotojo eksportuotojo surašytu pareiškimu apie prekių kilmę;
(8)
Komisija, lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos, valstybių narių, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) muitinės turi turėti prieigą prie sistemoje registruotų duomenų. Siekiant užtikrinti tinkamą asmens duomenų apsaugą, reikėtų nustatyti išsamias taisykles, visų pirma reglamentuojančias prieigos prie šių duomenų mastą ir jų tvarkymo tikslą, taip pat eksportuotojų teisę prašyti šiuos duomenis keisti, šalinti ir sustabdyti jų tvarkymą;
(9)
šis reglamentas neturėtų turėti įtakos asmenų apsaugos lygiui, kai duomenys tvarkomi pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB (6) ir nacionalinių teisės aktų, kuriais ta direktyva įgyvendinama, nuostatas, visų pirma juo nekeičiamos nei valstybių narių pareigos, susijusios su duomenų tvarkymu pagal Direktyvą 95/46/EB, nei Sąjungos institucijų ir įstaigų pareigos, susijusios su duomenų tvarkymu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 45/2001 (7), kai jos atlieka savo funkcijas;
(10)
atsižvelgiant į faktinį poreikį saugoti registruotųjų eksportuotojų, kurių registracija panaikinta, duomenis ir valstybių narių teisės aktais jau nustatytus duomenų saugojimo laikotarpius, reikėtų nustatyti šių duomenų saugojimo laikotarpį;
(11)
siuntų skaidymą reglamentuojančias taisykles reikėtų pritaikyti taip, kad būtų aišku, kad siuntas skaidyti gali tik eksportuotojai arba tai gali būti atlikta jų atsakomybe;
(12)
A formos prekių kilmės sertifikatų išdavimo atgaline data sąlygose turėtų būti numatytas papildomas atvejis, kai produktų galutinė paskirties vieta paaiškėja produktus vežant arba saugant ir po galimo siuntos suskaidymo;
(13)
kadangi 2015 m. sausio 1 d. kai kurių šalių statusas pagal BLS sistemą pasikeitė iš lengvatomis besinaudojančios šalies į reikalavimus atitinkančią šalį, tų šalių kompetentingos institucijos, priešingai nei anksčiau pagal 86 straipsnio 4 dalies antrą ir trečią pastraipas, nebegalės išduoti A formos sertifikatų kitos tai pačiai regioninei grupei priklausančios šalies, kuri dar vis yra lengvatomis besinaudojanti šalis, kilmės prekėms. Siekiant leisti lengvatomis besinaudojančių šalių prekių eksportuotojams toliau nenutrūkstamai nuo 2015 m. sausio 1 d. iki šio reglamento įsigaliojimo vežti savo prekes įprastais prekybos maršrutais per šalis, kurių statusas pasikeitė, A formos sertifikatų išdavimo atgaline data taisyklių pakeitimai turėtų būti taikomi atgaline data nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(14)
pagal dabartines administracinio bendradarbiavimo taisykles, procedūras ir metodus, taikytinus tol, kol taikoma registruotųjų eksportuotojų sistema, prekes eksportuojančios lengvatomis besinaudojančios šalys savo iniciatyva arba valstybių narių muitinių prašymu atlieka atitinkamus tyrimus, jeigu atlikus patikrinimo procedūrą arba remiantis kita turima informacija nustatoma, kad pažeidžiamos prekių kilmės taisyklės. Ta pati prievolė turėtų išlikti ir pradėjus taikyti registruotųjų eksportuotojų sistemą;
(15)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, sistemos, pagal kurią patys registruotieji eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą, taikymą reglamentuojančias pereinamojo laikotarpio taisykles, dabar nustatytas Reglamentu (ES) Nr. 1063/2010, iš dalies keičiančiu Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93, reikėtų tiesiogiai įtraukti į Reglamentą (EEB) Nr. 2454/93;
(16)
kad būtų atsižvelgta į drabužius, kurie nėra nei megzti, nei nerti (62 pozicija), bet turi megztų arba nertų dalių, į Suderintos prekių aprašymo ir kodavimo sistemos 13a priedo II dalį reikėtų įtraukti naują poziciją su jai taikomomis taisyklėmis;
(17)
kalbas, kuriomis galima surašyti pareiškimą apie prekių kilmę, papildžius ispanų kalba, reikėtų iš dalies pakeisti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 95 straipsnio 3 dalyje minimą 13d priedą, į jį įtraukiant pareiškimo apie prekių kilmę versiją ispanų kalba;
(18)
siekiant nustatyti leistiną A formos prekių kilmės sertifikatų pločio nuokrypį nuo išmatavimų reikalavimų, reikėtų iš dalies pakeisti 17 priedą. Kartu reikėtų iš dalies pakeisti sąrašą šalių, kurios priima A formos prekių kilmės sertifikatus pagal Sąjungos bendrųjų muitų tarifų lengvatų sistemą, į jį įtraukiant Kroatiją;
(19)
109 straipsnį reikėtų papildyti nuostata dėl EUR.1 judėjimo sertifikato 7 langelio ir sąskaitų faktūrų deklaracijų, kuriuose turėtų būti pateikiamos papildomos nuorodos, kuriomis nurodoma teisinė sistema, pagal kurią tokie įrodymai išduodami arba surašomi, patvirtinimo;
(20)
todėl Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(21)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Muitinės kodekso komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2454/93 iš dalies keičiamas taip:
1)
papildomas šiuo 66a straipsniu:
„66a straipsnis
1. 68-71 ir 90-97j straipsniai taikomi nuo datos, kurią lengvatomis besinaudojančios šalys ir valstybės narės pradeda taikyti sistemą, pagal kurią patys registruotieji eksportuotojai atlieka prekių kilmės patvirtinimą (toliau - registruotųjų eksportuotojų sistema).
2. 97k-97w straipsniai taikomi tol, kol lengvatomis besinaudojančios šalys ir valstybės narės išduoda atitinkamai A formos prekių kilmės sertifikatus ir EUR.1 judėjimo sertifikatus, arba jų eksportuotojai surašo sąskaitų faktūrų deklaracijas pagal 91 ir 91a straipsnius.“
2)
67 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies m ir n punktai pakeičiami taip:
„m) „medžiagų vertė“ 13a priedo sąraše- panaudotų kilmės statuso neturinčių medžiagų muitinė vertė importo metu arba, jei ji nežinoma ir negali būti nustatyta, pirmoji galima nustatyti kaina, sumokėta už medžiagas gamybos šalyje. Jei reikia nustatyti panaudotų kilmės statusą turinčių medžiagų vertę, šis punktas taikomas mutatis mutandis;
n) „gamintojo kaina“ (ex-works kaina)- kaina, ex-works sąlygomis už produktą sumokėta gamintojui, kurio įmonėje atlikta paskutinė apdorojimo arba perdirbimo operacija, su sąlyga, kad į kainą įtraukta visų panaudotų medžiagų vertė bei visos kitos su gamyba susijusios sąnaudos ir atskaičiuoti visi vidaus mokesčiai, kurie yra arba gali būti grąžinti, kai gautasis produktas eksportuojamas.
Kai sumokėta tikroji kaina neatspindi visų su produkto gamyba susijusių sąnaudų, faktiškai patirtų gamybos šalyje, gamintojo kaina (ex-works kaina) reiškia visų šių sąnaudų sumą atėmus visus vidaus mokesčius, kurie yra ar gali būti sugrąžinti, kai gautasis produktas yra eksportuojamas;“
b)
1 dalies u ir v punktai pakeičiami taip:
„u)
„registruotasis eksportuotojas“:
i)
lengvatomis besinaudojančioje šalyje įsteigtas eksportuotojas, kurį tos lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos įregistravo kaip pagal sistemą eksportuojantį produktus į Sąjungą arba į kitą lengvatomis besinaudojančią šalį, su kuria galima regioninė kumuliacija, arba
ii)
valstybėje narėje įsteigtas eksportuotojas, kurį tos valstybės narės muitinė įregistravo kaip eksportuojantį Sąjungos kilmės produktus, naudotinus kaip medžiagas lengvatomis besinaudojančioje šalyje pagal dvišalę kumuliaciją, arba
iii)
valstybėje narėje įsteigtas prekių persiuntėjas, kurį tos valstybės narės muitinė įregistravo kaip surašantį pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę tam, kad persiųstų kilmės statusą turinčius produktus į kitą vietą Sąjungos muitų teritorijoje arba, kai taikoma, į Norvegiją, Šveicariją arba Turkiją (toliau - registruotasis persiuntėjas);
v)
„pareiškimas apie prekių kilmę“ - prekių eksportuotojo arba persiuntėjo surašytas pareiškimas, kuriame pažymima, kad jame nurodyti produktai atitinka pagal sistemą taikomas prekių kilmės taisykles.“
c)
papildomas šia 3 dalimi:
„3. Taikant 1 dalies u punktą, tais atvejais, kai eksporto formalumus vykdo eksportuotojo atstovas, kuris yra ir registruotasis eksportuotojas, šis atstovas savo registruotojo eksportuotojo kodo nenaudoja.“
3)
68 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Lengvatomis besinaudojančios šalys pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytą įsipareigojimą ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki datos, kurią jos ketina pradėti eksportuotojų registraciją.“
4)
69 straipsnis pakeičiamas taip:
„69 straipsnis
1. Lengvatomis besinaudojančios šalys praneša Komisijai apie jų teritorijoje esančias institucijas, kurios:
a)
priklauso atitinkamos šalies Vyriausybės institucijoms arba veikia Vyriausybės įgaliojimu ir yra kompetentingos registruoti eksportuotojus REX sistemoje, keisti ir atnaujinti registracijos duomenis, taip pat registraciją panaikinti;
b)
priklauso atitinkamos šalies Vyriausybės institucijoms ir yra atsakingos už administracinio bendradarbiavimo su Komisija ir valstybių narių muitinėmis užtikrinimą, kaip numatyta šiame skirsnyje.
Jos praneša Komisijai šių institucijų pavadinimus, adresus ir kontaktinius duomenis. Pranešimas Komisijai nusiunčiamas ne vėliau kaip prieš tris mėnesius iki datos, kurią lengvatomis besinaudojančios šalys ketina pradėti eksportuotojų registraciją.
Lengvatomis besinaudojančios šalys nedelsdamos praneša Komisijai bet kokius pagal pirmą pastraipą praneštos informacijos pasikeitimus.
2. Valstybės narės praneša Komisijai pavadinimus, adresus ir kontaktinius duomenis savo muitinių, kurios yra:
a)
kompetentingos registruoti prekių eksportuotojus ir persiuntėjus REX sistemoje, keisti ir atnaujinti registracijos duomenis, taip pat registraciją panaikinti;
b)
atsakingos už administracinio bendradarbiavimo su lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingomis institucijomis užtikrinimą, kaip numatyta šiame skirsnyje.
Pranešimas išsiunčiamas Komisijai iki 2016 m. rugsėjo 30 d.
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai bet kokius pagal pirmą pastraipą praneštos informacijos pasikeitimus.“
5)
Įterpiami šie 69a, 69b ir 69c straipsniai:
„69a straipsnis
1. Iki 2017 m. sausio 1 d. Komisija įdiegia REX sistemą ir sudaro sąlygas ja naudotis.
2. Gavusios užpildytą 13c priede nurodytą prašymo formą, lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos ir valstybių narių muitinės eksportuotojui arba atitinkamais atvejais prekių persiuntėjui nedelsdamos suteikia registruotojo eksportuotojo kodą, o į REX sistemą įveda registruotojo eksportuotojo kodą, registracijos duomenis ir datą, nuo kurios registracija galioja pagal 92 straipsnio 5 dalį.
Jeigu, kompetentingų institucijų vertinimu, prašyme pateikta informacija yra neišsami, jos nedelsdamos apie tai informuoja eksportuotoją.
Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos ir valstybių narių muitinės savo registruotus duomenis atnaujina. Gavusios informacijos iš registruotojo eksportuotojo pagal 93 straipsnį, jos nedelsdamos šiuos duomenis pakeičia.
69b straipsnis
1. Komisija užtikrina, kad prieiga prie REX sistemos būtų suteikiama pagal šį straipsnį.
2. Komisija turi galimybę atlikti visų duomenų paiešką.
3. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos turi galimybę atlikti jų registruotų eksportuotojų duomenų paiešką.
4. Valstybių narių muitinės turi galimybę atlikti jų pačių, kitų valstybių narių muitinių, lengvatomis besinaudojančių šalių, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos kompetentingų institucijų registruotų duomenų paiešką. Prieiga prie duomenų įgyjama deklaracijų tikrinimo pagal kodekso 68 straipsnį arba deklaracijų nagrinėjimo pagal kodekso 78 straipsnio 2 dalį tikslu.
5. Komisija suteikia saugią prieigą prie REX sistemos lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingoms institucijoms.
Komisija suteikia saugią prieigą prie REX sistemos Norvegijos ir Šveicarijos muitinėms tokiu mastu, kokiu šios šalys 97g straipsnyje nurodytu susitarimu susitarė su Sąjunga dalytis REX sistemos duomenimis. Saugi prieiga prie REX sistemos taip pat suteikiama Turkijai, kai ji įvykdys tam tikras sąlygas.
6. Jeigu šalis arba teritorija pašalinama iš Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedo, lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos turi galimybę naudotis REX sistema tol, kol tai būtina, kad galėtų laikytis savo prievolių pagal 71 straipsnį.
7. Gavusi eksportuotojo sutikimą, kurį šis išreiškia pasirašydamas 13c priede nustatytos formos 6 langelyje, Komisija paviešina šiuos duomenis:
a)
registruotojo eksportuotojo pavadinimą;
b)
registruotojo eksportuotojo įsisteigimo vietos adresą;
c)
13c priede nustatytos formos 2 langelyje nurodytus kontaktinius duomenis;
d)
preliminarų prekių, kurios atitinka lengvatinio muitų tarifų režimo reikalavimus, aprašymą, įskaitant Suderintos sistemos pozicijų arba skirsnių preliminarų sąrašą, kaip nurodyta 13c priede nustatytos formos 4 langelyje;
e)
EORI kodą arba registruotojo eksportuotojo veiklos identifikacinį numerį (TIN).
Dėl atsisakymo pasirašyti 6 langelyje negali būti atsisakyta eksportuotoją registruoti.
8. Komisija visada paviešina šiuos duomenis:
a)
registruotojo eksportuotojo kodą;
b)
datą, nuo kurios galioja registracija;
c)
atitinkamais atvejais registracijos panaikinimo datą;
d)
informaciją, ar registracija taikoma eksportui į Norvegiją, Šveicariją ir Turkiją (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas);
e)
paskutinio REX sistemos ir viešos interneto svetainės sutikslinimo datą.
69c straipsnis
1. REX sistemoje registruoti duomenys yra tvarkomi tik BLS taikymo tikslu, kaip nurodyta šiame skirsnyje.
2. Registruotiesiems eksportuotojams suteikiama informacija, nurodyta Reglamento (EB) Nr. 45/2001 11 straipsnio 1 dalies a-e punktuose arba Direktyvos 95/46/EB 10 straipsnyje. Be to, jiems teikiama ši informacija:
a)
informacija apie tvarkymo operacijų, kurioms skirti duomenys, teisinį pagrindą;
b)
duomenų saugojimo laikotarpis.
Registruotiesiems eksportuotojams ta informacija teikiama pranešimu, kuris yra 13c priede nustatyto prašymo suteikti registruotojo eksportuotojo statusą priedas.
3. Visos lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos, nurodytos 69 straipsnio 1 dalies a punkte, ir visos valstybės narės muitinės, nurodytos 69 straipsnio 2 dalies a punkte, kurios į REX sistemą įvedė duomenis, duomenų tvarkymo tikslu laikomos duomenų valdytojais.
Komisija laikoma bendru duomenų valdytoju visų duomenų valdymo tikslu, kad užtikrintų, kad registruotasis eksportuotojas įgytų savo teises.
4. Registruotųjų eksportuotojų teisės, susijusios su 13c priede nurodytų REX sistemoje saugomų ir nacionalinėse duomenų bazėse tvarkomų duomenų tvarkymu, įgyvendinamos vadovaujantis tos valstybės narės, kurioje įgyvendinant Direktyvą 95/46/EB saugomi jų duomenys, duomenų apsaugos teisės aktais.
5. Valstybės narės, kurios iš REX sistemos kopijuoja duomenis, kuriuos naudoti joms suteikta prieiga, į savo nacionalines sistemas, nukopijuotus duomenis atnaujina.
6. Registruotųjų eksportuotojų teisės jų registracijos duomenis tvarkant Komisijai įgyvendinamos vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 45/2001.
7. Visus prašymus sudaryti sąlygas naudotis prieigos teise, taisyti, šalinti duomenis arba sustabdyti duomenų tvarkymą pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001 registruotasis eksportuotojas teikia duomenų valdytojui, kuris juos tvarko.
Tais atvejais, kai registruotasis eksportuotojas tokį prašymą pateikia Komisijai, prieš tai nebandęs įgyvendinti savo teisių kreipdamasis į duomenų valdytoją, Komisija persiunčia tą prašymą registruotojo eksportuotojo duomenų valdytojui.
Jeigu registruotajam eksportuotojui nepavyksta įgyvendinti savo teisių kreipusis į duomenų valdytoją, registruotasis eksportuotojas tokį prašymą pateikia Komisijai, kuri vykdo duomenų valdytojo funkcijas. Komisija turi teisę duomenis taisyti, šalinti arba jų tvarkymą sustabdyti.
8. Nacionalinės duomenų apsaugos priežiūros institucijos ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas, veikdami pagal savo atitinkamą kompetenciją, bendradarbiauja ir užtikrina suderintą registracijos duomenų priežiūrą.
Pagal savo atitinkamą kompetenciją jie keičiasi atitinkama informacija, padeda vieni kitiems vykdyti auditą ir patikrinimus, nagrinėja šio reglamento aiškinimo ar taikymo sunkumus, analizuoja problemas, susijusias su nepriklausoma priežiūra ar naudojimusi duomenų subjekto teisėmis, rengia suderintus pasiūlymus dėl bendro problemų sprendimo ir, jei reikia, didina informuotumą apie su duomenų apsauga susijusias teises.“
6)
70 ir 71 straipsniai pakeičiami taip:
„70 straipsnis
Savo interneto svetainėje Komisija skelbia datas, nuo kurių lengvatomis besinaudojančios šalys pradeda taikyti registruotųjų eksportuotojų sistemą. Komisija šią informaciją atnaujina.
71 straipsnis
Jeigu šalis arba teritorija pašalinama iš Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedo, prievolė užtikrinti administracinį bendradarbiavimą, nustatyta 69, 69a straipsniuose, 86 straipsnio 10 dalyje ir 97g straipsnyje, toliau tai šaliai arba teritorijai taikoma trejus metus nuo jos pašalinimo iš to priedo datos.“
7)
74 straipsnis pakeičiamas taip:
„74 straipsnis
1. Produktai, deklaruoti išleisti į laisvą apyvartą Europos Sąjungoje, yra tie patys, kaip produktai, eksportuoti iš lengvatomis besinaudojančios šalies, kurios kilmės jie yra laikomi. Prieš tai, kai produktus deklaruojama išleisti į laisvą apyvartą, jie neturi būti kaip nors pakeičiami ar perdirbami arba jiems neturi būti taikomos operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai produktų būklei išlaikyti arba ženklams, etiketėms, logotipams ar kitiems dokumentams, kuriais užtikrinamas specialių Sąjungoje taikomų vidaus reikalavimų laikymasis, pridėti ar tvirtinti.
2. Taikant 84, 85 arba 86 straipsniuose numatytą kumuliaciją, į lengvatomis besinaudojančią šalį importuojami produktai yra tie patys, kaip produktai, eksportuoti iš šalies, kurios kilmės jie yra laikomi. Prieš deklaruojant produktus atitinkamai muitinės procedūrai importo šalyje, jie neturi būti kaip nors pakeičiami ar perdirbami arba jiems neturi būti taikomos operacijos, išskyrus tas, kurios yra būtinos gerai produktų būklei išlaikyti.
3. Produktus galima saugoti, jeigu jie lieka tranzito šalies (-ių) muitinės (-ių) prižiūrimi.
4. Siuntas galima skaidyti, kai tai atlieka eksportuotojas arba tai atliekama jo atsakomybe, jeigu susijusios prekės lieka tranzito šalies (-ių) muitinės (-ių) prižiūrimos.
5. Laikoma, kad šio straipsnio 1-4 dalyse nustatyti reikalavimai vykdomi, nebent muitinė turi pagrindą manyti, kad jų nesilaikoma; tokiais atvejais muitinė gali reikalauti, kad deklarantas pateiktų įrodymus, kad nuostatų laikomasi, kurie gali būti pateikiami bet kokiu būdu, įskaitant sutartinius transporto dokumentus, kaip antai konosamentai, faktiniai ar konkretūs įrodymai, pagrįsti pakuočių ženklinimu ar numeracija, arba bet kokius įrodymus, susijusius su pačiomis prekėmis.“
8)
84 straipsnis papildomas šia antrąja pastraipa:
„2 ir 7 poskirsniai taikomi mutatis mutandis eksportui iš Sąjungos į lengvatomis besinaudojančią šalį, taikant dvišalę kumuliaciją.“
9)
86 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
eksportuojant produktus į Sąjungą kumuliacijos grupės šalys yra lengvatomis besinaudojančios šalys, kurių atžvilgiu pagal Reglamentą (ES) Nr. 978/2012 nebuvo laikinai atšaukti lengvatiniai susitarimai;“
;
b)
4 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Produkto eksportuotojo į Sąjungą surašomame arba, kol nebus taikoma registruotųjų eksportuotojų sistema, eksportuojančios lengvatomis besinaudojančios šalies institucijų išduodamame prekių kilmės įrodyme kaip prekių kilmės šalis nurodoma ši šalis:
-
kai produktai eksportuojami jų papildomai neapdorojus ir neperdirbus - lengvatomis besinaudojanti šalis, nurodyta prekių kilmės įrodymuose, nurodytuose 95a straipsnio 1 dalyje arba 97m straipsnio 5 dalies trečioje įtraukoje,
-
kai produktai eksportuojami juos papildomai apdorojus ir perdirbus - prekių kilmės šalis nustatoma pagal antrą pastraipą.“
;
c)
straipsnis papildomas 10 dalimi:
„10. 2 poskirsnis, 90, 91, 92, 93, 94, 95 straipsniai ir 7 poskirsnis taikomi mutatis mutandis eksportui iš vienos lengvatomis besinaudojančios šalies į kitą, taikant regioninę kumuliaciją.“
10)
88 straipsnio 1 dalis išbraukiama.
11)
I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnio 5 poskirsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„5 poskirsnis
Nuo registruotųjų eksportuotojų sistemos taikymo datos eksporto metu lengvatomis besinaudojančioje šalyje ir Europos Sąjungoje taikytinos procedūros“
12)
90-95 straipsniai pakeičiami taip:
„90 straipsnis
1. Sistema taikoma šiais atvejais:
a)
kai šio skirsnio reikalavimus atitinkančias prekes eksportuoja registruotasis eksportuotojas;
b)
kai iš vienos ar daugiau pakuočių, kuriose yra kilmės statusą turintys produktai, sudarytas siuntas eksportuoja bet koks eksportuotojas ir bendra siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų vertė neviršija 6 000 EUR.
2. Siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų vertė - tai visų vienoje siuntoje, kuriai eksporto šalyje surašytas pareiškimas apie prekių kilmę, vežamų kilmės statusą turinčių produktų vertė.
91 straipsnis
1. Lengvatomis besinaudojančios šalys eksportuotojų registraciją pradeda 2017 m. sausio 1 d.
Tačiau tais atvejais, kai lengvatomis besinaudojanti šalis nėra pajėgi pradėti registracijos tą dieną, ji raštu iki 2016 m. liepos 1 d. praneša Komisijai, kad atideda eksportuotojų registraciją iki 2018 m. sausio 1 d. arba 2019 m. sausio 1 d.
2. Dvylika mėnesių nuo datos, kurią lengvatomis besinaudojanti šalis pradeda eksportuotojų registraciją, tos lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos toliau išduos A formos prekių kilmės sertifikatus eksportuotojų, kurie dar nebuvo registruoti sertifikato prašymo metu, prašymu.
Nedarant poveikio 97k straipsnio 5 dalies taikymui, pagal pirmą šios dalies pastraipą išduoti A formos prekių kilmės sertifikatai priimami Sąjungoje kaip prekių kilmės įrodymas tais atvejais, kai jie išduoti iki atitinkamo eksportuotojo registracijos datos.
Lengvatomis besinaudojančios šalies, kuriai sudėtinga užbaigti registracijos procesą per pirmiau minėtą dvylikos mėnesių laikotarpį, kompetentingos institucijos gali paprašyti Komisijos šį laikotarpį pratęsti. Laikotarpis negali būti pratęstas ilgesniam negu šešių mėnesių laikotarpiui.
3. Nuo datos, kurią lengvatomis besinaudojanti šalis ketina pradėti eksportuotojų registraciją, tiek registruoti, tiek neregistruoti lengvatomis besinaudojančios šalies eksportuotojai dėl siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų surašo pareiškimus apie prekių kilmę, kai jų bendra vertė neviršija 6 000 EUR.
Nuo datos, kurią jų registracija įsigalioja pagal 92 straipsnio 5 dalį, registruoti eksportuotojai dėl siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų surašo pareiškimus apie prekių kilmę, kai jų bendra vertė viršija 6 000 EUR.
4. Visos lengvatomis besinaudojančios šalys taiko registruotųjų eksportuotojų sistemą ne vėliau kaip nuo 2020 m. birželio 30 d.
91a straipsnis
1. 2017 m. sausio 1 d. valstybių narių muitinės pradeda jų teritorijose įsisteigusių eksportuotojų ir prekių persiuntėjų registraciją.
2. Nuo 2018 m. sausio 1 d., taikant 84 straipsnyje numatytą kumuliaciją, visų valstybių narių muitinės nebeišduoda EUR.1 judėjimo sertifikatų.
3. Iki 2017 m. gruodžio 31 d. valstybių narių muitinės išduoda EUR.1 judėjimo sertifikatus arba pakaitinius A formos prekių kilmės sertifikatus eksportuotojų arba prekių persiuntėjų, kurie dar neregistruoti, prašymu. Tai taikoma ir tais atvejais, kai kilmės statusą turintys produktai į Sąjungą siunčiami kartu su pareiškimais apie prekių kilmę, surašytais lengvatomis besinaudojančios šalies registruotojo eksportuotojo.
4. Nuo 2017 m. sausio 1 d. tiek registruoti, tiek neregistruoti Sąjungos eksportuotojai dėl siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų surašo pareiškimus apie prekių kilmę, kai jų bendra vertė neviršija 6 000 EUR.
Nuo datos, kurią jų registracija įsigalioja pagal 92 straipsnio 5 dalį, registruoti eksportuotojai dėl siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų surašo pareiškimus apie prekių kilmę, kai jų bendra vertė viršija 6 000 EUR.
5. Nuo datos, kurią jų registracija įsigalioja pagal 92 straipsnio 5 dalį, registruoti prekių persiuntėjai gali surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę. Tai taikoma nepriklausomai nuo to, ar prekės siunčiamos kartu su lengvatomis besinaudojančioje šalyje išduotu A formos prekių kilmės sertifikatu ar su eksportuotojo surašyta sąskaitos faktūros deklaracija arba pareiškimu apie prekių kilmę.
92 straipsnis
1. Kad taptų registruotuoju eksportuotoju, eksportuotojas pateikia prašymą kompetentingai institucijai tos lengvatomis besinaudojančios šalies, iš kurios prekes ketina eksportuoti ir kurios kilmės tos prekės laikomos arba kurioje jos buvo perdirbtos būdu, netenkinančiu 86 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos arba 86 straipsnio 6 dalies a punkto sąlygų.
Prašymas pateikiamas naudojant 13c priede nurodytą formą su visa joje prašoma informacija.
2. Kad taptų registruotuoju eksportuotoju, valstybėje narėje įsisteigęs eksportuotojas arba prekių persiuntėjas pateikia 13c priede nurodytos formos prašymą tos valstybės narės muitinei.
3. Eksportuotojai yra registruojami bendrai eksporto pagal Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) bendrąsias muitų tarifų lengvatų sistemas tikslu.
Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija eksportuotojui suteikia registruotojo eksportuotojo kodą, kad jis galėtų eksportuoti pagal Sąjungos, Norvegijos, Šveicarijos ir Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) BLS sistemas tokiu mastu, kokiu šios šalys yra pripažinusios šalį, kurioje įvyko registracija, lengvatomis besinaudojančia šalimi.
4. Prašyme suteikti registruotojo eksportuotojo statusą nurodomi visi 13c priede minimi duomenys.
5. Registracija įsigalioja nuo datos, kurią lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė gauna pagal 4 dalį užpildytą registracijos prašymą.
6. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė praneša eksportuotojui arba atitinkamais atvejais prekių persiuntėjui priskirtą registruotojo eksportuotojo kodą ir datą, nuo kurios registracija galioja.
92a straipsnis
Kai šalis arba teritorija yra įtraukiama į Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedą, Komisija savo BLS automatiškai aktyvuoja visų toje šalyje registruotų eksportuotojų registracijas, jeigu eksportuotojų registracijos duomenys yra prieinami REX sistemoje ir galioja bent Norvegijos, Šveicarijos ar Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) BLS sistemose.
Šiuo atveju eksportuotojui, kuris jau yra registruotas bent vienoje Norvegijos, Šveicarijos arba Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) BLS sistemoje, nereikia teikti prašymo kompetentingai institucijai, kad būtų registruotas Sąjungos sistemoje.
93 straipsnis
1. Registruotieji eksportuotojai nedelsdami informuoja lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingas institucijas arba valstybės narės muitines apie duomenų, kuriuos pateikė registruodamiesi, pasikeitimus.
2. Registruotieji eksportuotojai, kurie pagal sistemą nebeatitinka prekių eksporto reikalavimų arba nebeketina eksportuoti prekių pagal sistemą, apie tai praneša atitinkamai lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingoms institucijoms arba valstybės narės muitinei.
3. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingos institucijos arba valstybės narės muitinė panaikina registraciją, jei registruotasis eksportuotojas:
a)
nebeegzistuoja;
b)
nebeatitinka prekių eksporto pagal sistemą sąlygų;
c)
informavo lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingas institucijas arba valstybės narės muitines apie tai, kad daugiau nebeketina eksportuoti prekių pagal sistemą;
d)
tyčia arba per aplaidumą surašo pareiškimą apie prekių kilmę, kuriame pateikiama neteisinga informacija ir kuriuo siekiama neteisėtai pasinaudoti lengvatiniu muitų tarifų režimu, arba toks pareiškimas yra surašomas dėl jo kaltės.
4. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė gali panaikinti registraciją, jei registruotasis eksportuotojas laiku neatnaujina savo registracijos duomenų.
5. Registracijos panaikinimas daro poveikį tik būsimai veiklai, t. y. po panaikinimo datos surašytiems pareiškimams apie prekių kilmę. Registracijos panaikinimas nedaro poveikio pareiškimams apie prekių kilmę, surašytiems iki datos, kurią registruotasis eksportuotojas yra informuojamas apie panaikinimą.
6. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė praneša eksportuotojui apie jo registracijos panaikinimą ir nurodo datą, nuo kurios panaikinimas įsigalios.
7. Eksportuotojas arba prekių persiuntėjas gali apskųsti jo registracijos panaikinimą teismine tvarka.
8. Registruotojo eksportuotojo registracijos panaikinimas atšaukiamas, jeigu registracija panaikinta neteisingai. Eksportuotojas arba prekių persiuntėjas gali naudotis jam registruojantis priskirtu registruotojo eksportuotojo kodu.
9. Eksportuotojas arba prekių persiuntėjas, kurio registracija panaikinta, gali teikti naują prašymą suteikti registruotojo eksportuotojo statusą pagal 92 straipsnį. Eksportuotojai arba prekių persiuntėjai, kurių registracija panaikinta pagal 3 dalies d punktą ir 4 dalį, gali būti vėl registruojami tik tokiu atveju, jei juos registravusiai lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentingai institucijai arba valstybės narės muitinei įrodo, kad ištaisė padėtį, dėl kurios jų registracija buvo panaikinta.
10. Lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė, įvedusios duomenis apie panaikintą registraciją į REX sistemą, juos saugo šioje sistemoje ne ilgiau kaip dešimt kalendorinių metų po tų metų, kuriais registracija panaikinta. Po tų dešimties kalendorinių metų lengvatomis besinaudojančios šalies kompetentinga institucija arba valstybės narės muitinė tuos duomenis pašalina.
93a straipsnis
1. Komisija panaikina visų lengvatomis besinaudojančios šalies eksportuotojų registraciją, jeigu ta lengvatomis besinaudojanti šalis pašalinama iš Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedo lengvatomis besinaudojančių šalių sąrašo arba jei tai lengvatomis besinaudojančiai šaliai suteiktos muitų tarifų lengvatos pagal Reglamentą (ES) Nr. 978/2012 yra laikinai atšauktos.
2. Jei ta šalis arba teritorija yra iš naujo įtraukiama į tą sąrašą arba laikinas tai lengvatomis besinaudojančiai šaliai suteiktų muitų tarifų lengvatų atšaukimas panaikinamas, Komisija iš naujo aktyvuoja visų toje šalyje registruotų eksportuotojų registracijas, jeigu eksportuotojų registracijos duomenys yra prieinami sistemoje ir dar vis galioja bent Norvegijos arba Šveicarijos arba Turkijos (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) BLS sistemoje. Kitu atveju eksportuotojai iš naujo registruojami pagal 92 straipsnį.
3. Tuo atveju, kai pagal pirmą dalį panaikinama visų lengvatomis besinaudojančios šalies registruotųjų eksportuotojų registracija, panaikintų registracijų duomenys bus saugomi REX sistemoje bent dešimt kalendorinių metų po tų metų, kuriais registracija panaikinta. Pasibaigus tam dešimties metų laikotarpiui, jei buvusi lengvatomis besinaudojanti šalis per daugiau nei dešimt metų vėl netampa lengvatomis besinaudojančia šalimi pagal Norvegijos, Šveicarijos ar Turkijos BLS sistemą, Komisija iš REX sistemos panaikintų registracijų duomenis pašalins.
94 straipsnis
1. Tiek registruoti, tiek neregistruoti eksportuotojai privalo:
a)
turėti tinkamus lengvatinio režimo reikalavimus atitinkančių prekių gamybos ir tiekimo komercinės apskaitos registrus;
b)
prireikus pateikti visus įrodymus, susijusius su gamybai naudotomis medžiagomis;
c)
saugoti visus muitinės dokumentus, susijusius su gamybai naudotomis medžiagomis;
d)
bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais surašytas pareiškimas apie prekių kilmę, pabaigos arba ilgiau, jeigu to reikalauja šalies įstatymai, saugoti įrašus apie:
i)
jų surašytus pareiškimus apie prekių kilmę;
ii)
kilmės statusą turinčių ir jo neturinčių medžiagų, gamybos ir atsargų apskaitą.
Šie įrašai ir pareiškimai apie prekių kilmę gali būti saugomi elektroniniu formatu, jeigu pagal juos galima atsekti eksportuojamiems produktams pagaminti naudotas medžiagas ir patvirtinti jų kilmės statusą.
2. 1 dalyje nustatytos prievolės taip pat taikomos tiekėjams, pateikiantiems eksportuotojams tiekėjų deklaracijas, kuriomis patvirtinamas jų tiekiamų prekių kilmės statusas.
3. Tiek registruoti, tiek neregistruoti prekių persiuntėjai, surašantys pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kaip nurodoma 97d straipsnyje, saugo pirminius pareiškimus apie prekių kilmę, dėl kurių surašė pakaitinius pareiškimus, bent trejus metus nuo kalendorinių metų, kuriais surašytas pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę, pabaigos arba ilgiau, jeigu to reikalauja šalies įstatymai.
95 straipsnis
1. Eksportuotojas pareiškimą apie prekių kilmę surašo, kai eksportuojami jame nurodyti produktai, jei atitinkami produktai gali būti laikomi atitinkamos lengvatomis besinaudojančios šalies ar kitos lengvatomis besinaudojančios šalies kilmės, vadovaujantis 86 straipsnio 4 dalies antrąja pastraipa arba 86 straipsnio 6 dalies pirmosios pastraipos b punktu.
2. Pareiškimą apie prekių kilmę taip pat galima surašyti po atitinkamų produktų eksporto (toliau - atgaline data surašytas pareiškimas). Toks atgaline data surašytas pareiškimas yra priimtinas, jeigu valstybės narės, kurioje pateikta išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracija, muitinei jis pateikiamas ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams po importo.
Kai pagal 74 straipsnį vyksta siuntos skaidymas ir su sąlyga, kad laikomasi pirmoje pastraipoje nurodyto dvejų metų termino, produktų eksporto šalies eksportuotojas gali atgaline data surašyti pareiškimą apie prekių kilmę. Tai taikoma mutatis mutandis, jeigu siuntos skaidymas vykdomas kitoje lengvatomis besinaudojančioje šalyje arba Norvegijoje, Šveicarijoje ar atitinkamais atvejais Turkijoje.
3. Pareiškimą apie prekių kilmę, kuriame pateikiami 13d priede nurodyti duomenys, eksportuotojas pateikia užsakovui Sąjungoje. Jis surašomas anglų, prancūzų arba ispanų kalbomis.
Jis gali būti surašytas bet kuriame komerciniame dokumente, pagal kurį galima identifikuoti atitinkamą eksportuotoją ir susijusias prekes.
4. 1-3 dalys taikomos mutatis mutandis Sąjungoje surašytiems pareiškimams apie prekių kilmę taikant dvišalę kumuliaciją.
95a straipsnis
1. Siekiant nustatyti medžiagų, naudojamų pagal dvišalę arba regioninę kumuliaciją, kilmę, produkto, pagaminto naudojant šalies, su kuria leidžiama kumuliacija, kilmės medžiagas, eksportuotojas remiasi tų medžiagų tiekėjo pareiškimu apie prekių kilmę. Tokiais atvejais eksportuotojo surašytame pareiškime apie prekių kilmę atitinkamai įrašoma pastaba „ES cumulation“, „regional cumulation“, „Cumul UE“, „cumul regional“ arba „Acumulación UE“, „Acumulación regional“.
2. Siekiant nustatyti medžiagų, naudojamų taikant kumuliaciją pagal 85 straipsnį, kilmę, produkto, kuriam pagaminti panaudotos šalies, su kuria leidžiama kumuliacija, kilmės medžiagos, eksportuotojas remiasi tų medžiagų tiekėjo pateiktu ir pagal BLS sistemą Norvegijoje, Šveicarijoje ar atitinkamais atvejais Turkijoje taikomas prekių kilmės taisykles išduotu prekių kilmės įrodymu. Šiuo atveju eksportuotojo surašytame pareiškime apie prekių kilmę įrašoma pastaba „Norway cumulation“, „Switzerland cumulation“, „Turkey cumulation“, „Cumul Norvège“, „Cumul Suisse“, „Cumul Turquie“ arba „Acumulación Noruega“, „Acumulación Suiza“, „Acumulación Turquía“.
3. Siekiant nustatyti medžiagų, naudojamų taikant išplėstinę kumuliaciją pagal 86 straipsnio 7 ir 8 dalis, kilmę, produkto, kuriam pagaminti panaudotos šalies, su kuria leidžiama išplėstinė kumuliacija, kilmės medžiagos, eksportuotojas remiasi tų medžiagų tiekėjo pateiktu ir pagal atitinkamų Sąjungos ir atitinkamos šalies laisvosios prekybos susitarimų nuostatas išduotu prekių kilmės įrodymu.
Šiuo atveju eksportuotojo surašytame pareiškime apie prekių kilmę įrašoma pastaba „extended cumulation with country x“, „cumul étendu avec le pays x“ arba „Acumulación ampliada con el país x“.“
13)
96 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Pareiškimas apie prekių kilmę galioja dvylika mėnesių nuo jo surašymo datos.“
14)
6 pastraipa prieš 97 straipsnį papildoma šiuo 96a straipsniu:
„96a straipsnis
Kad importuotojai galėtų pasinaudoti sistema pateikdami pareiškimą apie prekių kilmę, prekės turi būti eksportuotos tą dieną, kurią lengvatomis besinaudojanti šalis, iš kurios prekės eksportuotos, pradėjo eksportuotojų registraciją pagal 91 straipsnį, arba po tos datos.“
15)
I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnio 6 poskirsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„6 poskirsnis
Nuo registruotųjų eksportuotojų sistemos taikymo datos taikytinos prekių išleidimo į laisvą apyvartą Europos Sąjungoje procedūros“
16)
I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnio 7 poskirsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„7 poskirsnis
Nuo registruotųjų eksportuotojų sistemos taikymo datos taikytina prekių kilmės kontrolė“
17)
I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnio 8 poskirsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„8 poskirsnis
Kitos nuo registruotųjų eksportuotojų sistemos taikymo datos taikytinos nuostatos“
18)
97 straipsnis pakeičiamas taip:
„97 straipsnis
1. Kai deklarantas prašo leisti taikyti lengvatinį režimą pagal sistemą, jis išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijoje pateikia nuorodą į pareiškimą apie prekių kilmę. Nuorodą į pareiškimą apie prekių kilmę sudaro jo išdavimo data formatu „YYYYMMDD“ (keturženklis metų skaičius, dviženklis mėnesio skaičius ir dviženklis dienos skaičius). Kai siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų bendra vertė viršija 6 000 EUR, deklarantas papildomai nurodo registruotojo eksportuotojo kodą.
2. Kai deklarantas paprašė leidimo taikyti sistemą pagal 1 dalį, bet išleidimo į laisvą apyvartą muitinės deklaracijos priėmimo metu neturėjo pareiškimo apie prekių kilmę, minėta deklaracija laikoma nevisiškai užpildyta, kaip apibrėžta 253 straipsnio 1 dalyje, ir jai taikomos atitinkamos sąlygos.
3. Prieš deklaruodamas prekes išleisti į laisvą apyvartą, deklarantas tinkamai užtikrina, kad prekės atitiktų šiame skirsnyje nustatytas taisykles, visų pirma patikrindamas:
i)
viešoje interneto svetainėje, ar eksportuotojas yra registruotas REX sistemoje, kai siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų bendra vertė viršija 6 000 EUR;
ii)
ar pareiškimas apie prekių kilmę surašytas pagal 13d priedo nuostatas.“
19)
97d straipsnis pakeičiamas taip:
„97d straipsnis
1. Kai produktai dar nėra išleisti į laisvą apyvartą, pareiškimas apie prekių kilmę gali būti pakeistas vienu ar daugiau prekių persiuntėjo surašytų pakaitinių pareiškimų apie prekių kilmę, jei norima visus ar kai kuriuos produktus išsiųsti į kitą Sąjungos muitų teritorijos vietą arba tam tikrais atvejais į Norvegiją, Šveicariją ar Turkiją (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas).
Pakaitiniai pareiškimai apie prekių kilmę gali būti surašomi tik tuo atveju, kai pirminis pareiškimas apie prekių kilmę buvo surašytas pagal 95 ir 96 straipsnius bei 13d priedą.
2. Persiuntėjai turi būti registruoti, kad galėtų surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę dėl į kitą Sąjungos teritorijos vietą siunčiamų kilmės statusą turinčių produktų, kai skaidomos pradinės siuntos, kurią sudaro kilmės statusą turintys produktai, bendra vertė viršija 6 000 EUR.
Tačiau, jeigu pateikia lengvatomis besinaudojančioje šalyje surašyto pirminio pareiškimo apie prekių kilmę kopiją, neregistruotiems persiuntėjams leidžiama surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę, kai skaidomos pradinės siuntos, kurią sudaro kilmės statusą turintys produktai, bendra vertė viršija 6 000 EUR.
3. Tik REX sistemoje registruoti persiuntėjai gali surašyti pakaitinius pareiškimus apie prekių kilmę kilmės statusą turintiems produktams, siunčiamiems į Norvegiją, Šveicariją ar Turkiją (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas). Tai taikoma nepriklausomai nuo pradinės siuntos kilmės statusą turinčių produktų vertės ir nepriklausomai nuo to, ar kilmės šalis yra įtraukta į Reglamento (ES) Nr. 978/2012 II priedo sąrašą.
4. Pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę galioja dvylika mėnesių nuo pirminio pareiškimo apie prekių kilmę surašymo datos.
5. Kai pareiškimas apie prekių kilmę keičiamas, pirminiame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodo:
a)
pakaitinio (-ių) pareiškimo (-ų) apie prekių kilmę duomenis;
b)
persiuntėjo vardą, pavardę/pavadinimą ir adresą;
c)
gavėją ar gavėjus Sąjungoje arba atitinkamais atvejais Norvegijoje, Šveicarijoje ar Turkijoje (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas).
Pirminis pareiškimas apie prekių kilmę pažymimas žodžiu „Replaced“, „Remplacée“ arba „Sustituida“ (t. y. pakeistas).
6. Pakaitiniame pareiškime apie prekių kilmę persiuntėjas nurodo:
a)
visus persiųstų produktų duomenis;
b)
pirminio pareiškimo apie prekių kilmę surašymo datą;
c)
13d priede nurodytą informaciją;
d)
produktų persiuntėjo Sąjungoje vardą, pavardę/pavadinimą ir adresą, taip pat atitinkamais atvejais jo registruotojo eksportuotojo kodą;
e)
gavėjo Sąjungoje arba atitinkamais atvejais Norvegijoje, Šveicarijoje ar Turkijoje (kai pastaroji įvykdys tam tikras sąlygas) vardą, pavardę/pavadinimą ir adresą;
f)
pakeitimo datą ir vietą.
Pakaitinis pareiškimas apie prekių kilmę pažymimas žodžiais „Replacement statement“, „Attestation de remplacement“ arba „Comunicación de sustitución“ (t. y. pakaitinis pareiškimas).
7. Šio straipsnio 1-6 dalys taikomos pareiškimams, kuriais pakeičiami pareiškimai apie prekių kilmę.
8. Šio skirsnio 7 poskirsnis taikomas mutatis mutandis pakaitiniams pareiškimams apie prekių kilmę.
9. Produktams, kuriems pagal 89 straipsniu suteiktą leidžiančią nukrypti nuostatą taikomi lengvatiniai muitų tarifai, šiame straipsnyje nustatyta pakeitimo procedūra gali būti taikoma tik tuo atveju, kai šie produktai yra skirti Sąjungai.“
20)
97h straipsnis papildomas 3 dalimi:
„3. Jeigu atlikus 1 dalyje numatytą patikrinimą arba remiantis kita turima informacija nustatoma, kad pažeidžiamos prekių kilmės taisyklės, eksportuojanti lengvatomis besinaudojanti šalis savo iniciatyva arba valstybių narių muitinių arba Komisijos prašymu atlieka atitinkamus tyrimus arba organizuoja jų atlikimą, siekdama kuo skubiau nustatyti pažeidimus ir užkirsti jiems kelią. Šiuo tikslu šiuose tyrimuose gali dalyvauti Komisija ar valstybių narių muitinės.“
21)
97i straipsnis išbraukiamas.
22)
I dalies IV antraštinės dalies 2 skyriaus 1A skirsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„1A skirsnis
Administracinio bendradarbiavimo procedūros ir metodai, taikomi eksportui, kai naudojami A formos prekių kilmės sertifikatai, sąskaitų faktūrų deklaracijos ir EUR.1 judėjimo sertifikatai“
23)
97l straipsnio
a)
2, 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„2. Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos pateikia eksportuotojui A formos prekių kilmės sertifikatą, kai tik prekės eksportuojamos arba jų eksportas užtikrinamas. Tačiau lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos taip pat gali išduoti A formos prekių kilmės sertifikatą po prekių, kurioms jis išduodamas, eksporto, jeigu:
a)
eksporto metu jis nebuvo išduotas dėl netyčinių klaidų, neapsižiūrėjimo ar ypatingų aplinkybių, arba
b)
kompetentingoms institucijoms pateikiama svarių įrodymų, kad A formos prekių kilmės sertifikatas buvo išduotas, bet importuojant produktus nebuvo priimtas dėl techninių priežasčių, arba
c)
galutinė atitinkamų produktų paskirties vieta buvo nustatyta jų pervežimo arba saugojimo metu ir po galimo siuntos suskaidymo pagal 74 straipsnį.
3. Lengvatomis besinaudojančių šalių kompetentingos institucijos gali išduoti sertifikatą atgaline data tik patikrinusios, ar duomenys, eksportuotojo pateikti paraiškoje išduoti A formos prekių kilmės sertifikatą atgaline data, atitinka eksporto dokumentų duomenis ir ar A formos prekių kilmės sertifikatas nebuvo išduotas atitinkamų produktų eksporto metu. Atgaline data išduoto A formos prekių kilmės sertifikato 4 langelyje įrašomi žodžiai „Issued retrospectively“, „Délivré a posteriori“ arba „emitido a posteriori“ (t. y. išduotas atgaline data).
4. A formos prekių kilmės sertifikato vagystės, praradimo ar sugadinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į jį išdavusią kompetentingą instituciją, kad gautų dublikatą, surašytą remiantis jos turimais eksporto dokumentais. A formos prekių kilmės sertifikato dublikato 4 langelyje įrašomi žodžiai „Duplicate“, „Duplicata“ arba „Duplicado“ (t. y. dublikatas), sertifikato originalo išdavimo data ir serijos numeris. Dublikatas įsigalioja nuo originalo datos.“
b)
6 dalis pakeičiama taip:
„6. A formos prekių kilmės sertifikato 2 ir 10 langelių pildyti neprivaloma. 12 langelyje įrašoma „Europos Sąjunga“ arba vienos iš valstybių narių pavadinimas. A formos prekių kilmės sertifikato išdavimo data įrašoma 11 langelyje. Šiame langelyje, skirtame sertifikatą išduodančioms kompetentingoms Vyriausybinėms institucijoms, kaip ir 12 langelyje, skirtame įgaliotajam eksportuotojo atstovui, turi būti pasirašoma ranka.“
24)
97p straipsnio 6 dalis pakeičiama taip:
„6. Produktams, kuriems pagal 89 straipsniu suteiktą leidžiančią nukrypti nuostatą taikomi lengvatiniai muitų tarifai, šiame straipsnyje nustatyta procedūra taikoma tik tuo atveju, kai šie produktai yra skirti Sąjungai.“
25)
109 straipsnis papildomas šia antra pastraipa:
„EUR.1 judėjimo sertifikatų 7 langelyje arba sąskaitų faktūrų deklaracijose pateikiama nuoroda „Autonomous trade measures“ arba „Mesures commerciales autonomes“.“
26)
13a priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento I priedą.
27)
13c ir 13d priedų tekstas pakeičiamas šio reglamento II priedo tekstu.
28)
17 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento III priedą.
2 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr. 1063/2010 iš dalies keičiamas taip:
1)
2 straipsnis išbraukiamas.
2)
Išbraukiamos 3 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnio 7 dalis ir 1 straipsnio 23 dalis taikomos nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2015 m. kovo 10 d.


Input:
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 536/2013
av den 11 juni 2013
om ändring av förordning (EU) nr 432/2012 om fastställande av en förteckning över andra godkända hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (1), särskilt artikel 13.3, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1924/2006 antog kommissionen förordning (EU) nr 432/2012 av den 16 maj 2012 om fastställande av en förteckning över andra godkända hälsopåståenden om livsmedel än sådana som avser minskad sjukdomsrisk och barns utveckling och hälsa (2). Den förteckning som fastställts genom förordning (EU) nr 432/2012 innehåller 222 tillåtna hälsopåståenden, vilket motsvarar 497 poster i den konsoliderade förteckning (3) som överlämnats till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) för en vetenskaplig bedömning.
(2)
Vid den tidpunkt då förteckningen över tillåtna hälsopåståenden antogs fanns det ett antal hälsopåståenden för vilka myndighetens utvärdering eller kommissionens bedömning inte hade slutförts (4).
(3)
För hälsopåståenden om mikroorganismer som myndigheten i sin första bedömning inte ansåg var tillräckligt karakteriserade och för hälsopåståenden för vilka det konstaterades att den tillhandahållna dokumentationen inte var tillräcklig för att fastställa ett orsakssamband enades kommissionen och medlemsstaterna om att de inte kan bedöma om dessa påståenden ska tas upp eller inte i förteckningen över tillåtna påståenden, såvida inte myndigheten gör en ytterligare bedömning. Myndigheten slutförde bedömningarna om dessa hälsopåståenden och offentliggjorde sina yttranden den 5 juni och den 7 augusti 2012 (5), i vilka det konstateras att för två hälsopåståenden har det på grundval av de inlämnade uppgifterna fastställts ett orsakssamband mellan en livsmedelskategori, ett livsmedel eller någon av dess beståndsdelar och den påstådda effekten (6).
(4)
Kommissionen har slutfört sin bedömning av alla hälsopåståenden som har lämnats in för utvärdering med undantag av fyra kategorier av påståenden om särskilda livsmedelsgrupper eller någon av deras beståndsdelar. Dessa kategorier omfattar påståenden om växt- eller örtsubstanser, vilka vanligen kallas ”botaniska ämnen”, påståenden om särskilda livsmedel, nämligen livsmedel avsedda att användas i dieter med mycket lågt kaloriinnehåll och livsmedel med reducerat laktosinnehåll, påståenden om koffein samt ett påstående om kolhydrater.
(5)
I fråga om botaniska ämnen har medlemsstaterna och de berörda parterna uttryckt oro när det gäller skillnaden i hur den bevisning som grundas på ”traditionell användning” beaktas, å ena sidan enligt förordning (EG) nr 1924/2006 vad gäller hälsopåståenden, å andra sidan enligt Europarlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (7) vad gäller användning i traditionella växtbaserade läkemedel. Eftersom kommissionen anser att denna oro är relevant och att det krävs ytterligare analys och samråd, bör ett beslut om påståenden om botaniska ämnen (8) först fattas när dessa steg är slutförda.
(6)
I fråga om hälsopåståendena om effekterna av dieter med mycket lågt kaloriinnehåll (9) och livsmedel med reducerat laktosinnehåll (10) kan eventuellt den pågående översynen av lagstiftningen om livsmedel för särskilda näringsändamål (11) ha en inverkan på dessa hälsopåståenden. För att undvika bristande överensstämmelse med den lagstiftningen bör ett beslut om hälsopåståenden om dessa livsmedel först fattas när översynen har avslutats.
(7)
I fråga om hälsopåståendena om effekterna av koffein (12) har medlemsstaterna uttryckt oro om säkerheten vid intag av koffein inom olika målgrupper i befolkningen. Eftersom kommissionen anser att denna oro är relevant och att det behövs ytterligare vetenskapliga råd från myndigheten, bör ett beslut om påståenden om koffein först fattas när detta steg är slutfört.
(8)
I fråga om hälsopåståendet om de gynnsamma effekterna av kolhydrater (13) har vissa medlemsstater uttryckt oro om dess godkännande eftersom de anser att påståendet eventuellt kan vilseleda konsumenterna, särskilt mot bakgrund av de nationella kostråden om att minska intaget av sockerarter. Eftersom kommissionen anser att de motstridiga syftena med detta påstående behöver jämkas samman, kommer det att krävas ytterligare analyser för att fastställa villkoren för användning av detta påstående. Därför bör ett beslut om påståendet om kolhydrater först fattas när dessa analyser har slutförts.
(9)
För att garantera öppenhet och rättslig säkerhet för alla berörda parter kommer påståenden vars bedömning fortfarande inte slutförts att förbli offentliggjorda på kommissionens webbplats (14) och få fortsätta att användas enligt artikel 28.5 och 28.6 i förordning (EG) nr 1924/2006.
(10)
Hälsopåståenden som stämmer överens med myndighetens slutsats att ett orsakssamband har fastställts mellan en livsmedelskategori, ett livsmedel eller någon av dess beståndsdelar och den påstådda effekten och som uppfyller kraven i förordning (EG) nr 1924/2006 bör godkännas enligt artikel 13.3 i den förordningen och tas upp i den förteckning över tillåtna påståenden som fastställdes genom förordning (EU) nr 432/2012 (15).
(11)
Enligt artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1924/2006 ska tillåtna hälsopåståenden åtföljas av alla nödvändiga villkor, inklusive begränsningar, för användningen av dem. Förteckningen över tillåtna påståenden bör därför omfatta påståendenas lydelse, särskilda villkor för användning av påståendena och, i tillämpliga fall, villkor eller begränsningar för användningen och/eller ett kompletterande uttalande eller en varning, i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1924/2006 och myndighetens yttranden.
(12)
Enligt artiklarna 6.1 och 13.1 i förordning (EG) nr 1924/2006 måste hälsopåståenden grundas på allmänt vedertagen vetenskaplig dokumentation. Hälsopåståenden för vilka myndighetens bedömning inte var positiv när det gäller vetenskapliga belägg för påståendena, under antingen den första bedömningen eller den ytterligare bedömningen, bör inte godkännas.
(13)
Det är också i överensstämmelse med bestämmelserna att inte godkänna hälsopåståenden som inte uppfyller andra allmänna eller särskilda krav i förordning (EG) nr 1924/2006, även om myndigheten lämnat en positiv vetenskaplig bedömning. Myndigheten konstaterade att ett orsakssamband har fastställts för ett påstående om effekten av L-arginin (16) på bibehållandet av en normal eliminering av ammoniak och ett annat påstående om effekten av L-tyrosin (17) på en normal katekolaminsyntes. Kommissionen och medlemsstaterna har övervägt om hälsopåståenden som återspeglar dessa slutsatser bör godkännas. På grundval av de inlämnade uppgifterna och den aktuella vetenskapliga kunskapen konstaterade myndigheten att det inte går att definiera de villkor för användning som skulle åtfölja hälsopåståendet om L-arginin (18), medan myndigheten för hälsopåståendet om L-tyrosin föreslog som ett lämpligt villkor för användning att ett livsmedel åtminstone ska vara en proteinkälla i enlighet med bilagan till förordning (EG) nr 1924/2006 (19). Myndigheten konstaterade, i sitt svar av den 9 november 2012 på kommissionens begäran om förtydligande, att dess slutsatser för dessa påståenden grundades på den kända biokemiska rollen för de två aminosyrorna när de ingår i protein. Dessutom kunde myndigheten inte ge en indikation på vilken mängd av L-tyrosin och L-arginin som dagligen måste intas för att uppnå de gynnsamma fysiologiska effekterna för respektive ämne. Därför är det inte möjligt att fastställa sådana särskilda villkor för användning för dessa påståenden som garanterar att mängden aminosyror i slutprodukten är tillräcklig för att uppnå de gynnsamma fysiologiska effekterna för respektive ämne i enlighet med artikel 5.1 b i i förordning (EG) nr 1924/2006. Om sådana särskilda villkor för användning saknas kan den gynnsamma effekten för det ämne som påståendet avser inte garanteras. Sådana påståenden kan vilseleda konsumenten och bör därför inte tas upp på förteckningarna över tillåtna hälsopåståenden.
(14)
Den här förordningen bör börja tillämpas sex månader efter den dag den träder i kraft så att livsmedelsföretagarna kan anpassa sig till kraven i förordningen, inklusive till förbudet enligt artikel 10.1 i förordning (EG) nr 1924/2006 mot de hälsopåståenden där myndighetens utvärdering och kommissionens bedömning har slutförts.
(15)
I enlighet med artikel 20.1 i förordning (EG) nr 1924/2006 bör registret över näringspåståenden och hälsopåståenden som innehåller alla godkända hälsopåståenden samt de som inte godkänts och skälen för detta uppdateras mot bakgrund av den här förordningen och dess senarelagda tillämpning.
(16)
De synpunkter och ståndpunkter som kommissionen mottagit från allmänheten och berörda parter har i tillräcklig utsträckning beaktats vid fastställandet av åtgärderna i denna förordning.
(17)
Förordning (EU) nr 432/2012 bör därför ändras i enlighet med detta.
(18)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilagan till förordning (EU) nr 432/2012 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 2 januari 2014.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 juni 2013.


Input:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 538/2014,
16. aprill 2014,
millega muudetakse määrust (EL) nr 691/2011 Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 338 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses nr 1386/2013/EL (2) on ette nähtud, et praegune arengutempo ja ebakindlus seoses võimalike tulevikusuundumustega nõuavad edasisi samme, et liidu poliitika tugineks ka edaspidi keskkonnaseisundi, võimalike reageerimisvõimaluste ja nende tagajärgede heale mõistmisele. Tuleks töötada välja vahendid, et tagada kvaliteetsete andmete ja näitajate ettevalmistamine ning nende kättesaadavuse parandamine. Oluline on avalikustada sellised andmed mõistetaval ja kättesaadaval kujul.
(2)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 691/2011 (3) artiklis 10 palutakse komisjonil esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruanne kõnealuse määruse rakendamise kohta ning teha vajadusel ettepanek uute keskkonnamajandusliku arvepidamise moodulite, nagu keskkonnakaitsekulutuste ja -tulude (EPER)/keskkonnakaitsekulutuste arvepidamise (EPEA), keskkonnakaupade ja -teenuste sektori (EGSS) arvepidamise ning energiaalase arvepidamise, kasutuselevõtmiseks.
(3)
Need uued moodulid aitavad otseselt kaasa liidu poliitika prioriteetidele, milleks on keskkonnasäästlik majanduskasv ja ressursitõhusus, andes majanduse tegevusalade klassifikaatori (NACE) liigituse alusel olulist teavet selliste näitajate kohta nagu turutoodang ja tööhõive keskkonnakaupade ja -teenuste sektoris, riiklikud keskkonnakaitsekulutused ning energia tarbimine.
(4)
ÜRO statistikakomisjon võttis oma 2012. aasta veebruaris toimunud 43. istungil rahvusvahelise statistikastandardina vastu keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemi (SEEA) keskse raamistiku. Käesoleva määrusega kehtestatavad uued moodulid on SEEAga täielikult kooskõlas.
(5)
Euroopa statistikasüsteemi komiteega on konsulteeritud.
(6)
Selleks et võtta arvesse tehnika ja teaduse arengut ning täiendada energia arvepidamist käsitlevaid sätteid, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada käesoleva määruse lisas sisalduva VI lisa 3. jaos osutatud energiatoodete loetelu. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.
(7)
Selleks et hõlbustada käesoleva määruse lisas sisalduva V lisa ühetaolist kohaldamist, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 182/2011 (4). Rakendusaktide vastuvõtmiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust.
(8)
Seepärast tuleks määrust (EL) nr 691/2011 vastavalt muuta,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EL) nr 691/2011 muudetakse järgmiselt.
1)
Artiklisse 2 lisatakse järgmised punktid:
„4) „keskkonnakaitsekulutused”- majandusressursid, mille residentüksused eraldavad keskkonnakaitseks. Keskkonnakaitse hõlmab kõiki tegevusi, mille peamine eesmärk on keskkonnassaastuse vältimine, vähendamine ja kõrvaldamine ning mis tahes muu keskkonnaseisundi halvenemise vältimine ja vähendamine. Kõnealused tegevused hõlmavad kõiki meetmeid keskkonnaseisundi parandamiseks, kui see on halvenenud. Sellest määratlusest on välja jäetud tegevused, mis on küll keskkonnale kasulikud, kuid keskenduvad peamiselt tehnilistele vajadustele või hügieeni või ohutuse ja turvalisusega seotud sisenõuetele ettevõttes või muus institutsioonis;
5) „keskkonnakaupade ja -teenuste sektor”- rahvamajanduse tootmistegevus, mille käigus toodetakse keskkonnatooteid (keskkonnakaubad ja -teenused). Keskkonnatooted on tooted, mis on toodetud eesmärgiga kaitsta keskkonda, nagu on osutatud punktis 4, ja hallata ressursse. Ressursside haldamine hõlmab loodusressursside varude säilitamist, hoidmist ja suurendamist ning seega nende varude kaitsmist ammendumise eest;
6) „füüsilise energiavoo arvepidamine”- kooskõlaline kogum rahvamajandusse suunduvast füüsilisest energiavoost, majandusharudes ringlevast voost ja muudesse majandussüsteemidesse või keskkonda suunatavast väljundist.”
2)
Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:
a)
lõikesse 1 lisatakse järgmised punktid:
„d)
keskkonnakaitsekulutuste arvepidamise moodul, mis on toodud IV lisas;
e)
keskkonnakaupade ja -teenuste sektori arvepidamise moodul, mis on toodud V lisas;
f)
füüsilise energiavoo arvepidamise moodul, mis on toodud VI lisas.”;
b)
lisatakse järgmised lõiked:
„4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 9 vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada VI lisa 3. jaos osutatud energiatooteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1099/2008 (5) lisades esitatud loetelude alusel.
Selliste delegeeritud õigusaktidega ei tekitata liikmesriikidele ega andmeesitajatele märkimisväärset lisakoormust. Kui komisjon koostab ja seejärel ajakohastab esimeses lõigus osutatud loetelusid, põhjendab ta nõuetekohaselt meetmeid ning kasutab vajaduse korral asjaomaste ekspertide kulutasuvuse analüüsi, sealhulgas teavet andmeesitajate koormuse ja statistika tegemisega seotud kulude kohta.
5. Selleks et hõlbustada V lisa ühetaolist kohaldamist, kehtestab komisjon rakendusaktidega hiljemalt 31. detsembriks 2015 V lisas käsitletavate keskkonnakaupade ja -teenuste ning majandustegevusalade soovitusliku loendi järgmiste kategooriate alusel: keskkonnaspetsiifilised teenused, üksnes keskkonnahoiu eesmärgil toodetud tooted (seotud tooted), keskkonnasäästlikud kaubad ja keskkonnatehnoloogia. Komisjon ajakohastab nimetatud loendit vastavalt vajadusele.
Esimeses lõigus osutatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 11 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2008 määrus (EÜ) nr 1099/2008 jäätmestatistika kohta (ELT L 304, 14.11.2008, lk 1).”"
3)
Artikli 8 lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Selleks et saada I, II ja III lisa jaoks lõikes 1 osutatud erand, esitab asjaomane liikmesriik komisjonile hiljemalt 12. novembril 2011 nõuetekohaselt põhjendatud taotluse. Selleks et saada IV, V ja VI lisa jaoks lõikes 1 osutatud erand, esitab asjaomane liikmesriik komisjonile hiljemalt 17. septembril 2014 nõuetekohaselt põhjendatud taotluse.”
4)
Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:
a)
lõige 2 asendatakse järgmisega:
„2. Artikli 3 lõigetes 3 ja 4 osutatud volitused delegeeritakse komisjonile viieks aastaks alates 11. augustist 2011. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.”;
b)
lõige 3 asendatakse järgmisega:
„3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 3 lõigetes 3 ja 4 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.”;
c)
lõige 5 asendatakse järgmisega:
"„5. Artikli 3 lõigete 3 ja 4 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.”
5)
Käesoleva määruse lisa kohaselt lisatakse määrusesse (EL) nr 691/2011 lisad IV, V ja VI.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 16. aprill 2014


Input:
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 398/2014
z dne 22. aprila 2014
o spremembi prilog II in III k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 glede mejnih vrednosti ostankov za bentiavalikarb, ciazofamid, cihalofop-butil, forklorfenuron, pimetrozin in siltiofam v ali na nekaterih proizvodih
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 396/2005 z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (1) in zlasti člena 14(1)(a) in člena 49(2) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Mejne vrednosti ostankov (v nadaljnjem besedilu: MRL) za ciazofamid, cihalofop-butil, pimetrozin in siltiofam so bile določene v Prilogi II in delu B Priloge III k Uredbi (ES) št. 396/2005. MRL za bentiavalikarb in forklorfenuron so bile določene v delu A Priloge III k Uredbi (ES) št. 396/2005.
(2)
Opraviti bi bilo treba tehnično spremembo, in sicer ime aktivne snovi „florklorfenuron“ bi bilo treba nadomestiti z „forklorfenuron“.
(3)
Za bentiavalikarb je Evropska agencija za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (2). Predlagala je spremembo opredelitve ostanka in priporočila znižanje MRL za krompir. Za druge proizvode je priporočila dvig ali ohranitev obstoječih MRL. Agencija je ugotovila, da v zvezi z MRL za kumare nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ker ni tveganja za potrošnike, bi bilo treba MRL za ta proizvod določiti v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 396/2005 na obstoječi ravni ali ravni, ki jo določi Agencija. Ta MRL bo pregledana, pri pregledu pa se bodo upoštevale informacije, ki bodo na voljo v dveh letih od objave te uredbe.
(4)
Za ciazofamid je Agencija predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (3). Priporočila je dvig ali ohranitev obstoječih MRL za nekatere proizvode. Agencija je ugotovila, da v zvezi z MRL za krompir, paradižnik, bučnice z užitno lupino in bučnice z neužitno lupino nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ker ni tveganja za potrošnike, bi bilo treba MRL za navedene proizvode določiti v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 396/2005 na obstoječi ravni ali ravni, ki jo določi Agencija. Navedene MRL bodo pregledane, pri pregledu pa se bodo upoštevale informacije, ki bodo na voljo v dveh letih od objave te uredbe.
(5)
Za cihalofop-butil je Agencija predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (4). Predlagala je spremembo opredelitve ostanka. Agencija je ugotovila, da v zvezi z MRL za riž nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ker ni tveganja za potrošnike, bi bilo treba MRL za navedeni proizvod določiti v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 396/2005 na obstoječi ravni ali ravni, ki jo določi Agencija. Ta MRL bo pregledana, pri pregledu pa se bodo upoštevale informacije, ki bodo na voljo v dveh letih od objave te uredbe.
(6)
Za forklorfenuron je Agencija predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (5). Priporočila je znižanje MRL za namizno grozdje, vinsko grozdje in kivi.
(7)
Za pimetrozin je Agencija predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (6). Ugotovila je tveganje za potrošnike v zvezi z MRL za endivijo. Zato je primerno določiti to MRL na ravni, ki jo je opredelila Agencija. Agencija je predlagala spremembo opredelitve ostanka in priporočila znižanje MRL za seme oljne ogrščice in bombažno seme. Za druge proizvode je priporočila dvig ali ohranitev obstoječih MRL. Agencija je ugotovila, da MRL za agrume, jabolka, hruške, marelice, breskve, jagode, maline, robidnice, borovnice, ribez (rdeč, črn in bel), kosmulje, krompir, gomoljno zeleno, redkev, paradižnik, papriko, jajčevce, bučnice z užitno lupino, bučnice z neužitno lupino, sladko koruzo, cvetoče kapusnice, brstični ohrovt, glavnato zelje, listnate kapusnice, kolerabico, motovilec, solato, krešo, rano barbico, rukvico, ogrščico, liste in poganjke Brassica spp., špinačo, portulak, blitvo, pravo krebuljico, drobnjak, liste zelene, peteršilj, žajbelj, rožmarin, timijan, baziliko, lovorove liste, pehtran, fižol (svež, s stroki), grah (svež, s stroki), zeleno, janež, artičoke, zeliščne čaje (sušene, v cvetu), zeliščne čaje (sušene, v listih), hmelj (sušen), goveje mleko, ovčje mleko in kozje mleko nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ker ni tveganja za potrošnike, bi bilo treba MRL za navedene proizvode določiti v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 396/2005 na obstoječi ravni ali ravni, ki jo določi Agencija. Navedene MRL bodo pregledane, pri pregledu pa se bodo upoštevale informacije, ki bodo na voljo v dveh letih od objave te uredbe. Agencija je ugotovila, da v zvezi z MRL za bamijo in fižol (svež, brez strokov) nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. MRL za bamijo in fižol (svež, brez strokov) bi bilo treba določiti v višini specifične meje določitve ali privzete MRL v skladu s členom 18(1)(b) Uredbe (ES) št. 396/2005.
(8)
Za siltiofam je Agencija predložila obrazloženo mnenje glede obstoječih MRL v skladu s členom 12(2) Uredbe (ES) št. 396/2005 v povezavi s členom 12(1) Uredbe (7). Agencija je ugotovila, da v zvezi z MRL za ječmenovo zrnje, rženo zrnje in pšenično zrnje nekatere informacije niso bile na voljo in da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ker ni tveganja za potrošnike, bi bilo treba MRL za navedene proizvode določiti v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 396/2005 na obstoječi ravni ali ravni, ki jo določi Agencija. Navedene MRL bodo pregledane, pri pregledu pa se bodo upoštevale informacije, ki bodo na voljo v dveh letih od objave te uredbe.
(9)
Kar zadeva proizvode rastlinskega in živalskega izvora, za katere se ni poročalo o ustreznih registracijah ali uvoznih tolerancah na ravni Unije, in za katere ni bila na voljo nobena MRL iz Codex alimentarius, je Agencija ugotovila, da je bil potreben nadaljnji premislek odgovornih za obvladovanje tveganja. Ob upoštevanju trenutnega znanstvenega in tehnološkega razvoja bi bilo treba MRL za navedene proizvode določiti v višini specifične meje določitve ali privzete MRL v skladu s členom 18(1)(b) Uredbe (ES) št. 396/2005.
(10)
Komisija se je glede potrebe po prilagoditvi nekaterih mej določitve (v nadaljnjem besedilu: MD) posvetovala z referenčnimi laboratoriji Evropske unije za ostanke pesticidov. Pri številnih snoveh so navedeni laboratoriji ugotovili, da tehnični razvoj za nekatere proizvode dovoljuje določitev nižjih MD.
(11)
Iz obrazloženih mnenj Agencije in ob upoštevanju dejavnikov, ki vplivajo na odločitev, je razvidno, da ustrezne spremembe MRL izpolnjujejo zahteve iz člena 14(2) Uredbe (ES) št. 396/2005.
(12)
Upoštevane so bile pripombe, ki so jih glede novih MRL v okviru posvetovanj v Svetovni trgovinski organizaciji izrazili trgovinski partnerji Unije.
(13)
Uredbo (ES) št. 396/2005 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(14)
Da se omogoči normalno trgovanje s proizvodi ter njihova predelava in uživanje, bi bilo treba v tej uredbi določiti prehodne ukrepe za proizvode, ki so bili zakonito proizvedeni pred spremembo MRL in za katere je iz informacij razvidno, da je ohranjena visoka raven varstva potrošnikov.
(15)
Preden se spremenjene MRL lahko uporabljajo, bi bilo treba določiti primeren rok, v katerem se države članice in zainteresirane strani lahko pripravijo na izpolnjevanje novih zahtev zaradi spremembe MRL.
(16)
Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Prilogi II in III k Uredbi (ES) št. 396/2005 se spremenita v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Različica Uredbe (ES) št. 396/2005 pred spremembami s to uredbo se še naprej uporablja za proizvode, ki so bili zakonito proizvedeni pred 13. novembrom 2014:
1.
za aktivne snovi bentiavalikarb, cihalofop-butil, ciazofamid, forklorfenuron in siltiofam v in na vseh proizvodih;
2.
za aktivno snov pimetrozin v in na vseh proizvodih razen endivije (eskarijolke).
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 13. novembra 2014.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 22. aprila 2014