Input:
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1072/2013/EU RENDELETE
(2013. szeptember 24.)
a monetáris-pénzügyi intézmények által alkalmazott kamatlábakra vonatkozó statisztikákról (átdolgozás)
(EKB/2013/34)
AZ EURÓPAI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 5. cikkére,
tekintettel Európai Központi Bank által végzett statisztikai adatgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság véleményére,
mivel:
(1)
A monetáris pénzügyi intézmények által háztartások és nem pénzügyi társaságok betéteire és kölcsöneire alkalmazott kamatlábakra vonatkozó statisztikákról szóló, 2001. december 20-i 63/2002/EK európai központi banki rendelet (2) (EKB/2001/18) jelentősen módosult. Mivel különösen az Európai Unióban a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (3) tekintettel további módosításokra kerül sor, azt az egyértelműség érdekében át kell dolgozni.
(2)
A Központi Bankok Európai Rendszere („KBER”), feladatainak teljesítéséhez előírja a monetáris pénzügyi intézmények („MPI-k”) - a központi bankok és a pénzpiaci alapok „PPA-k” kivételével - által a háztartások és nem pénzügyi társaságok betéteire és kölcsöneire alkalmazott kamatlábairól szóló statisztikák készítését, amelyek fő célja, hogy az Európai Központi Banknak („EKB”) átfogó, részletes és harmonizált statisztikai képet biztosítsanak az ezen intézmények által alkalmazott kamatlábak szintjéről és azok változásairól az idők folyamán. E kamatlábak biztosítják az utolsó kapcsolatot a hivatalos kamatlábakban bekövetkező változásokból fakadó monetáris politika átvitelét szolgáló mechanizmusban, és így elengedhetetlen előfeltételei azon tagállamok, amelyek pénzneme az euro (a továbbiakban: az euroövezeti tagállamok) monetáris fejlődésének megbízható elemezésének. Ugyanakkor a KBER-nek szüksége van a kamatlábak alakulására vonatkozó adatokra ahhoz, hogy hozzájáruljon az illetékes hatóságok, a hitelintézetek prudenciális felügyeletét és a pénzügyi rendszer stabilitását illető politikájának zökkenőmentes folytatásához.
(3)
Az EKB számára előírás - az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseinek valamint a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányában (a továbbiakban: a KBER Alapokmánya) meghatározott feltételeknek megfelelően -, hogy rendeleteket alkosson a KBER-nek az Alapokmányban meghatározott, bizonyos esetekben pedig az Európai Unió működéséről szóló szerződés 129. cikke (4) bekezdésében említett, a Tanács által elfogadott rendelkezésekben megállapított feladatainak végrehajtásához szükséges mértékben.
(4)
A KBER Alapokmányának 5.1. cikke előírja az EKB számára, hogy a nemzeti központi bankok („NKB-k”) segítségével gyűjtse be a KBER feladatainak teljesítéséhez szükséges statisztikai adatokat az illetékes nemzeti hatóságoktól, vagy közvetlenül a gazdasági szereplőktől. A KBER Alapokmányának 5.2. cikke úgy rendelkezik, hogy az 5.1. cikkben meghatározott feladatokat a lehetséges mértékben az NKB-k hajtják végre.
(5)
Szükséges lehet - és ez csökkentheti az adatszolgáltatási terhet -, hogy a tényleges adatszolgáltatóktól az NBK-k gyűjtsék be az EKB statisztikai adatszolgáltatási követelményeinek teljesítéséhez szükséges statisztikai adatokat, annak a szélesebb körű statisztikai adatszolgáltatási keretnek a részeként, amelyet az NKB-k saját felelősségi körükben alakítanak ki az uniós vagy nemzeti jog, illetve a fennálló gyakorlat szerint, és amely egyéb statisztikai célokat szolgál, feltéve, hogy az EKB statisztikai jelentéstételi követelményeinek teljesítését nem veszélyezteti. Az átláthatóság elősegítése érdekében ezekben az esetekben helyénvaló az adatszolgáltatók arról történő értesítése, hogy az adatgyűjtésre egyéb statisztikai célok teljesítése érdekében van szükség. Meghatározott esetekben az EKB ezen követelmények teljesítése érdekében az egyéb ilyen célokból gyűjtött statisztikai adatokra is támaszkodhat.
(6)
A 63/2002/EK rendelet (EKB/2001/18) elfogadása óta már javítottak a háztartások és a nem pénzügyi vállalatok kölcsöneire alkalmazott kamatlábakra vonatkozó statisztikai adatszolgáltatás rendszerén, valamint a tényleges adatszolgáltatók kiválasztására vonatkozó módszeren, így ezeket a mintavételi útmutatások valamint a statisztikai adatszolgáltatási követelmények körében figyelembe kell venni.
(7)
Szükséges továbbá, hogy az EKB elemzési és statisztikai támogatást nyújthasson az Európai Rendszerkockázati Testületnek, összhangban az Európai Központi Banknak az Európai Rendszerkockázati Testület működését érintő külön feladatokkal történő felruházásáról szóló, 2010. november 17-i 1096/2010/EU tanácsi rendelettel (4).
(8)
A 2533/98/EK rendelet 3. cikke előírja az EKB számára, hogy az adatszolgáltatói körön belül határozza meg a tényleges adatszolgáltatókat és csökkentse minimálisra a szóban forgó adatszolgáltatási terhet. Az egyes euroövezeti tagállamok MPI szektorainak jellemzőire tekintettel a tényleges adatszolgáltatók kiválasztásának módszerére vonatkozó végső döntés az NKB-kra hárul. A cél az adatszolgáltatási teher csökkentése, a magas színvonalú statisztikák biztosítása mellett. Az 5. cikk (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az EKB a statisztikai adatszolgáltatási követelményeinek meghatározása érdekében rendeleteket alkothat, és azok benyújtására kötelezheti az euroövezeti tagállamok tényleges adatszolgáltatóit. A 6. cikk (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az EKB olyan rendeleteket alkothat, amelyek meghatározzák a statisztikai adatok kötelező begyűjtésének ellenőrzésére vagy elvégzésére vonatkozó jog gyakorlásának feltételeit.
(9)
A 2533/98/EK rendelet 4. cikke úgy rendelkezik, hogy a tagállamok maguk szervezik meg statisztikai adatszolgáltatást, és teljes mértékben együttműködnek a KBER-rel a KBER Alapokmányának 5. cikkéből fakadó kötelezettségek teljesítésének biztosítása érdekében.
(10)
Annak elismerése mellett, hogy az EKB által a KBER Alapokmányának 34.1. cikke alapján elfogadott rendeletek azon tagállamokra, amelyek pénzneme nem az euro (a továbbiakban: az euroövezeten kívüli tagállamok) nem ruháznak jogokat és nem rónak kötelezettségeket, a KBER Alapokmányának 5. cikke egyformán vonatkozik az euroövezeti és az euroövezeten kívüli tagállamokra. A 2533/98/EK rendelet (17) preambulumbekezdése arra a tényre hivatkozik, hogy a KBER Alapokmányának 5. cikke az Európai Unióról szóló szerződés 4. cikke (3) bekezdésével együtt magában foglalja azt a kötelezettséget, amely szerint nemzeti szinten meg kell hozni és végre kell hajtani minden olyan intézkedést, amelyet az euroövezeten kívüli tagállamok megfelelőnek tartanak az EKB statisztikai adatszolgáltatási előírásainak teljesítése céljából, valamint a statisztika területén időben meg kell tenniük az előkészületeket arra, hogy euroövezeti tagállamokká válhassanak.
(11)
A bizalmas statisztikai adatok védelmére és felhasználására vonatkozó elvárásokat a 2533/98/EK rendelet 8. cikkében meghatározottak szerint kell alkalmazni.
(12)
A 2533/98/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az EKB jogosult szankciók megállapítására azokkal az adatszolgáltatókkal szemben, akik elmulasztják az EKB rendeleteiben vagy határozataiban meghatározott statisztikai adatszolgáltatási követelmények teljesítését,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
az „adatszolgáltatók” és a „rezidens” fogalommeghatározása megegyezik a 2533/98/EK rendelet 1. cikkében meghatározottakkal;
2.
a „háztartások” az 549/2013/EU rendelet által meghatározott, a számlák átdolgozott európai rendszerében (a továbbiakban: ESA 2010) foglaltak szerint a háztartások szektorát valamint a háztartásokat segítő nonprofit intézmények szektorát jelenti (S.14 és az S.15 összevontan);
3.
a „nem pénzügyi vállalatok” jelentése az ESA 2010-ben meghatározottak szerint megegyezik a nem pénzügyi vállalatok (S.11) szektorával;
4.
a „monetáris pénzügyi intézmény” (MPI) fogalommeghatározása megegyezik a monetáris-pénzügyi intézmények szektorának mérlegéről szóló, 2013. szeptember 24-i 1071/2013/EU európai központi banki rendelet (5) (EKB/2013/33) 1. cikkében meghatározottakkal;
5.
az „MPI kamatláb statisztika” a rezidens hitelintézetek és egyéb intézmények által az euroövezeti tagállamokban rezidens MPI-k - a központi bankok és a PPA-k kivételével - euro-betéteire és -kölcsöneire alkalmazott kamatlábakkal kapcsolatos statisztika. Az „MPI-k kamatláb statisztikák” magukban foglalják az euróban kifejezett betétek és kölcsönök szerződésének nagyságrendjét, valamint az újratárgyalt hitelekre vonatkozó új szerződések nagyságrendjét;
6.
a „pénzpiaci alapok” (PPA-k) jelentése megegyezik a 1071/2013/EU rendelet (6) (EKB/2008/32) 1. cikkében meghatározottakkal;
7.
a „referencia-adatszolgáltatók” azok a MPI-k - a központi bankok és a PPA-k kivételével -, amelyek az euroövezeti tagállamokban rezidens háztartásoktól és/vagy nem pénzügyi vállalatoktól euro-betéteket fogadnak el, és/vagy azoknak euro-kölcsönöket nyújtanak;
8.
a „kisebb csoporthoz tartozó intézmény” az olyan kisebb MPI amely nem központi bank, illetve nem olyan MPI, amely a 4. cikkben foglaltak szerinti eltéréssel rendelkezik.
2. cikk
Tényleges adatszolgáltatók
(1) A tényleges adatszolgáltatók az NKB-k által kiválasztott, a referencia adatszolgáltatók közül kiemelt MPI-k - a központi bankok és a PPA-k kivételével - és egyéb intézmények. Az NKB-k a tényleges adatszolgáltatókat összeírás vagy mintavétel alapján választják ki.
(2) Mintavétel esetén az NKB-k homogén osztályokra bontják a referencia adatszolgáltatókat, majd ezt követően vagy minden egyes osztály vonatkozásában véletlenszerűen kiválasztják a tényleges adatszolgáltatókat, vagy pedig minden osztályban kiválasztják a legnagyobb adatszolgáltatókat.
(3) A véletlenszerű mintavételi módszer alkalmazása esetén a nemzeti minta minimális méretének akkorának kell lennie, hogy a nemzeti szintű legnagyobb véletlen hiba átlagban ne haladja meg a 10 bázispontot a 90 %-os konfidenciaintervallumban. Amennyiben a legnagyobb intézmények kerülnek kiválasztásra, a nemzeti minta minimális méretének hasonló minőségi értéknek kell megfelelnie a hibák becsült abszolút középértékére vonatkozó funkció alapján.
(4) Az NKB-k szintén alkalmazzák a monetáris, a pénzügyi intézményekre vonatkozó és a piaci statisztikákról szóló, 2007. augusztus 1-i EKB/2007/9 iránymutatásban (7) meghatározott, a tényleges adatszolgáltatók kiválasztására vonatkozó képleteket és kiválasztási követelményeket.
(5) Minden NKB tájékoztatja a rezidens adatszolgáltatóit a nemzeti eljárásokat követő statisztikai adatszolgáltatási követelményekről.
(6) A Kormányzótanács jogosult ellenőrizni az ebben a cikkben foglaltaknak való megfelelést.
3. cikk
Statisztikai adatszolgáltatási követelmények
(1) Az MPI-kamatláb statisztikák rendszeres készítése céljából a tényleges adatszolgáltatók az új ügyletekre és a hó végi kintlévőségekre vonatkozóan havonta szolgáltatnak statisztikai adatokat azon tagállam NKB-jának, ahol az adatszolgáltató rezidens. A kötelező statisztikai adatokat részletesen az I. melléklet határozza meg.
(2) Az NKB-k meghatározzák és bevezetik a tényleges adatszolgáltatók által követendő adatszolgáltatási rendet, a nemzeti követelményeknek megfelelően. Az NKB-k gondoskodnak arról, hogy ezen adatszolgáltatási rend biztosítsa az előírt statisztikai adatokat, és lehetővé tegye a (3) bekezdésében említett, az adattovábbításra, pontosságra, koncepcionális megfelelésre és helyesbítésekre vonatkozó minimumszabályok betartásának pontos ellenőrzését.
(3) A kötelező statisztikai adatokat a II. mellékletében az adatátvitelre, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revízióra rögzített minimumszabályokkal összhangban kell jelenteni.
(4) Az NKB-k a havi összesített nemzeti statisztikai adatokat a referenciahónap végét követő 19. munkanap zárásáig nyújtják be az EKB-nak.
(5) Az EKB jogosult szankciók megállapítására azokkal az adatszolgáltatókkal szemben, akik elmulasztják a 2010. augusztus 19-i EKB/2010/10 határozatban foglaltakkal összhangban az e rendeletben meghatározott statisztikai adatszolgáltatási követelmények teljesítését (8).
4. cikk
Eltérések
(1) Amennyiben az adatszolgáltatókat összeírás alapján választják ki, az NKB-k eltéréseket engedélyezhetnek a kis MPI-k - a központi bankok és a PPA-k kivételével - számára a jelentéstétel gyakorisága tekintetében, feltéve, hogy ezen adatszolgáltatóknak az MPI-mérlegtételekhez történő, havi kintlévőségek vonatkozásában kifejezett, a 1071/2013 (EKB/2013/33) rendelet alapján számított összesített hozzájárulása nem haladja meg az 5 %-ot. A havi adatszolgáltatás helyett a kisebb csoporthoz tartozó intézmények az MPI-kamatláb statisztikákat negyedéves alapon jelenthetik.
(2) Az NKB-k kellő időben ellenőrzik az (1) bekezdésben maghatározott feltétel teljesülését annak érdekében, hogy bármely eltérést minden év kezdetétől számított hatállyal meg lehessen adni, illetve szükség esetén vissza lehessen vonni.
(3) A kisebb csoporthoz tartozó intézmények választhatják azt is, hogy nem élnek az elérés lehetőségével, és e helyett eleget tesznek a teljes körű statisztikai adatszolgáltatási követelményeknek.
(4) Az NKB-k az adatok 100 %-ra való bruttósításának érdekében választhatják az adatoknak a hiányzó időszakokra történő átvitelét a megfelelő statisztikai becslési módszerek alkalmazásával az adatok tendenciáinak vagy szezonális alakulásának figyelembevétele érdekében. Az NKB-k kísérik figyelemmel az kisebb csoporthoz tartozó intézmények számát éves alapon.
5. cikk
Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés
Az NKB-k gyakorolják az e rendelet az alapján a tényleges adatszolgáltatók által kötelezően szolgáltatandó adatok ellenőrizésének a jogát, az EKB-nak az ezen jogok gyakorlására vonatkozó jogosultsága sérelme nélkül. Az NKB-k különösképpen abban az esetben gyakorolják ezen jogokat, amikor az adatszolgáltató nem felel meg a II. mellékletében az adatátvitelre, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revízióra meghatározott minimumszabályoknak.
6. cikk
Első adatszolgáltatás
Az e rendelet szerinti első adatszolgáltatás a 2014. decemberre vonatkozó adattal kezdődik.
7. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) A 63/2002/EK (EKB/2001/18) rendelet 2015. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett határozatra vonatkozó utalásokat az ezen határozatra vonatkozó hivatkozásként kell értelmezni, és azok az IV. mellékletben lévő megfelelési táblázattal összhangban értelmezendők.
8. cikk
Záró rendelkezés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzétételét követő huszadik napon lép hatályba, és 2015. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban a Szerződésekkel összhangban.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2013. szeptember 24-én.


Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1329/2014,
annettu 9 päivänä joulukuuta 2014,
toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 650/2012 tarkoitettujen lomakkeiden vahvistamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta ja virallisten asiakirjojen hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 650/2012 (1), ja erityisesti sen 46 artiklan 3 kohdan b alakohdan, 59 artiklan 1 kohdan, 60 artiklan 2 kohdan, 61 artiklan 2 kohdan, 65 artiklan 2 kohdan ja 67 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 650/2012 soveltamiseksi moitteettomasti olisi vahvistettava useita lomakkeita.
(2)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan N:o 21 mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistuneet asetuksen (EU) N:o 650/2012 hyväksymiseen. Sen vuoksi Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen.
(3)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevien 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(4)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat perintöasioiden komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Asetuksen (EU) N:o 650/2012 46 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettu lomake, jota on käytettävä perintöasiaa koskevaa päätöstä koskevan todistuksen antamiseen, vahvistetaan liitteessä 1 lomakkeena I.
2. Asetuksen (EU) N:o 650/2012 59 artiklan 1 kohdassa ja 60 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lomake, jota on käytettävä virallista asiakirjaa perintöasiassa koskevan todistuksen antamiseen, vahvistetaan liitteessä 2 lomakkeena II.
3. Asetuksen (EU) N:o 650/2012 61 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lomake, jota on käytettävä tuomioistuimessa tehtyä sovintoa perintöasiassa koskevan todistuksen antamiseen, vahvistetaan liitteessä 3 lomakkeena III.
4. Asetuksen (EU) N:o 650/2012 65 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lomake, jota on käytettävä eurooppalaisen perintötodistuksen hakemiseen, vahvistetaan liitteessä 4 lomakkeena IV.
5. Asetuksen (EU) N:o 650/2012 67 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu lomake, jota on käytettävä eurooppalaisen perintötodistuksen antamiseen, vahvistetaan liitteessä 5 lomakkeena V.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan 17 päivänä elokuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2014.


Input:
ДЕЛЕГИРАН РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1025/2014 НА КОМИСИЯТА
от 25 юли 2014 година
за изменение на приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007 на Съвета за прилагане на режима за продукти с произход от определени страни, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразуменията за икономическо партньорство, както е изменен с Регламент (ЕС) № 38/2014 на Европейския парламент и на Съвета за изменение на някои регламенти, свързани с общата търговска политика, по отношение на предоставянето на делегирани и изпълнителни правомощия за приемането на някои мерки
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1528/2007 на Съвета от 20 декември 2007 г. за прилагане на режима за продукти с произход от определени страни, които са част от групата държави от Африка, Карибския и Тихоокеанския басейн (АКТБ), предвидени в споразуменията, установяващи или водещи до установяване на споразуменията за икономическо партньорство (1), както е изменен с Регламент (ЕС) № 38/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2014 г. за изменение на някои регламенти, свързани с общата търговска политика, по отношение на предоставянето на делегирани и изпълнителни правомощия за приемането на някои мерки (2), и по-специално член 2, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Списъкът на държавите бенефициери от безмитния и безквотен режим на вноса на ЕС е установен с приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007 („Регламента относно достъпа до пазара“).
(2)
Ботсуана, Камерун, Кот д'Ивоар, Фиджи, Гана, Кения, Намибия и Свазиленд не са предприели необходимите стъпки за ратификация на съответните споразумения, вследствие на което, в съответствие с член 2, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1528/2007, и по-специално буква б) от него, престават да бъдат обхванати от режима за достъп до пазара, разрешен съгласно Регламент (ЕО) № 1528/2007, считано от 1 октомври 2014 г., съгласно Регламент (ЕС) № 527/2013 на Европейския парламент и на Съвета (3).
(3)
Кот д'Ивоар и Гана и Европейският съюз и неговите държави членки приключиха преговорите за споразумение за икономическо партньорство на 30 юни 2014 г.
(4)
Ботсуана, Намибия и Свазиленд и Европейският съюз и неговите държави членки приключиха преговорите за споразумение за икономическо партньорство на 15 юли 2014 г.
(5)
Комисията е оправомощена да приема делегирани актове в съответствие с член 24а от Регламент (ЕО) № 1528/2007 за изменение на приложение I към посочения регламент с цел включване на региони или държави от групата държави от АКТБ, които са приключили преговорите за споразумение с Европейския съюз и отговарят на изискванията на член XXIV от ГАТТ (1994 г.).
(6)
След датата на прилагане на настоящия регламент, включването на Ботсуана, Кот д'Ивоар, Гана, Намибия и Свазиленд в приложение I към Регламента относно достъпа до пазара ще бъде предмет на условията на член 2, параграф 3 от посочения регламент, и по-специално буква б) от него,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Включване на държави в приложение I
В приложение I към Регламент (ЕО) № 1528/2007 се добавят следните държави:
Република Ботсуана;
Република Кот д'Ивоар;
Република Гана;
Република Намибия;
Кралство Свазиленд.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 октомври 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 25 юли 2014 година.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 4 December 2013
establishing the financial contribution by the Union to the expenditure incurred in the context of the emergency measures taken to combat avian influenza in Germany in 2011
(notified under document C(2013) 8545)
(Only the German text is authentic)
(2013/717/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Decision 2009/470/EC of 25 May 2009 on expenditure in the veterinary field (1), and in particular Article 4 thereof,
Whereas:
(1)
In accordance with Article 84 of the Financial Regulation and Article 94 of the Commission Delegated Regulation (EU) No 1268/2012 of 29 October 2012 on the rules of application of Regulation (EU, Euratom) No 966/2012 of the European Parliament and of the Council on the financial rules applicable to the general budget of the Union (2) (hereinafter referred to as ‘the Rules of Application’), the commitment of expenditure from the Union budget shall be preceded by a financing decision setting out the essential elements of the action involving expenditure and adopted by the institution or the authorities to which powers have been delegated by the institution.
(2)
Decision 2009/470/EC lays down the procedures governing the financial contribution from the Union towards specific veterinary measures, including emergency measures. With a view to helping to eradicate avian influenza as rapidly as possible the Union should contribute financially to eligible expenditure borne by the Member States. Article 4(3) first and second indents of that Decision lays down rules on the percentage that must be applied to the costs incurred by the Member Sates.
(3)
Article 3 of Commission Regulation (EC) No 349/2005 of 28 February 2005 laying down rules on the Community financing of emergency measures and of the campaign to combat certain animal diseases under Council Decision 90/424/EEC (3) sets rules on the expenditure eligible for Union financial support.
(4)
Commission Implementing Decision 2012/132/EU of 15 February 2012 on a financial contribution from the Union towards emergency measures to combat avian influenza in Germany, Italy and the Netherlands in 2011 (4) granted a financial contribution by the Union towards emergency measures to combat avian influenza, among others, in Germany in 2011. An official request for reimbursement was submitted by Germany on 10 April 2012, as set out in Articles 7(1) and 7(2) of Regulation (EC) No 349/2005.
(5)
The payment of the financial contribution from the Union is to be subject to the condition that the planned activities were actually implemented and that the authorities provided all the necessary information within the set deadlines.
(6)
Germany has in accordance with Article 3(4) of Decision 2009/470/EC without delay informed the Commission and the other Member States of the measures applied in accordance with Union legislation on notification and eradication and the results thereof. The request for reimbursement was, as required in Article 7 of Regulation (EC) No 349/2005, accompanied by a financial report, supporting documents, an epidemiological report on each holding where the animals have been slaughtered or destroyed and the results of respective audits.
(7)
Consequently the total amount of the financial support from the Union to the eligible expenditure incurred in connection with the eradication of avian influenza in Germany in 2011 can now be fixed.
(8)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The financial contribution from the Union towards the expenditure associated with eradicating avian influenza in Germany in 2011 is fixed at EUR 774 103,56.
Article 2
This Decision constituting a financing decision in the meaning of Article 84 of the Financial Regulation is addressed to the Federal Republic of Germany.
Done at Brussels, 4 December 2013.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 1253/2012 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 17ης Δεκεμβρίου 2012
σχετικά με τη δημοσίευση, για το 2013, της ονοματολογίας των γεωργικών προϊόντων για τις επιστροφές κατά την εξαγωγή που θεσπίστηκε με τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1234/2007 του Συμβουλίου, της 22ας Οκτωβρίου 2007, για τη θέσπιση κοινής οργάνωσης των γεωργικών αγορών και ειδικών διατάξεων για ορισμένα γεωργικά προϊόντα (Ενιαίος κανονισμός ΚΟΑ) (1),
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 της Επιτροπής, της 17ης Δεκεμβρίου 1987, που καθορίζει την ονοματολογία των γεωργικών προϊόντων για τις επιστροφές κατά την εξαγωγή (2), και ιδίως το άρθρο 3, τετάρτη παράγραφος,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
Θα πρέπει να δημοσιευθεί η ονοματολογία των επιστροφών που ισχύει από την 1η Ιανουαρίου 2013 στην πλήρη της διατύπωση, όπως προκύπτει από τις διατάξεις που καθορίζονται από τους κανονισμούς σχετικά με τα καθεστώτα εξαγωγών για τα γεωργικά προϊόντα,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 3846/87 τροποποιείται ως εξής:
(1)
Το παράρτημα Ι αντικαθίσταται από το κείμενο του παραρτήματος I του παρόντος κανονισμού.
(2)
Το παράρτημα ΙΙ αντικαθίσταται από το κείμενο του παραρτήματος ΙΙ του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την 1η Ιανουαρίου 2013.
Λήγει στις 31 Δεκεμβρίου 2013.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 17 Δεκεμβρίου 2012.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 899/2014
ze dne 18. srpna 2014
o stanovení paušálních dovozních hodnot pro určení vstupní ceny některých druhů ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1),
s ohledem na prováděcí nařízení Komise (EU) č. 543/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny (2), a zejména na čl. 136 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcí nařízení (EU) č. 543/2011 stanoví na základě výsledků Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání kritéria, podle kterých má Komise stanovit paušální hodnoty pro dovoz ze třetích zemí, pokud jde o produkty a lhůty uvedené v části A přílohy XVI uvedeného nařízení.
(2)
Paušální dovozní hodnota se vypočítá každý pracovní den v souladu s čl. 136 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011, a přitom se zohlední proměnlivé denní údaje. Toto nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Paušální dovozní hodnoty uvedené v článku 136 prováděcího nařízení (EU) č. 543/2011 jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. srpna 2014.


Input:
REGOLAMENT TA' IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 123/2014
tas-7 ta’ Frar 2014
li jiffissa l-koeffiċjenti ta’ allokazzjoni li għandha tapplika għall-applikazzjonijiet għal liċenzji tal-importazzjoni taż-żejt taż-żebbuġa mressqa mit-3 sal-4 ta' Frar 2014 fil-kuntest tal-kwota tariffarja tat-Tuneżija u li jissospendi l-ħruġ ta’ liċenzji tal-importazzjoni għax-xahar ta’ Frar 2014
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat Regolament (UE) Nru 1308/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-17 ta’ Diċembru 2013 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni tas-swieq fi prodotti agrikoli u li jħassar ir-Regolamenti tal-Kunsill (KEE) Nru 922/72, (KEE) Nru 234/79, (KE) Nru 1037/2001 u (KE) Nru 1234/2007 (1),
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1301/2006 tal-31 ta’ Awwissu 2006 li jistabbilixxi regoli komuni għall-amministrazzjoni tal-kwoti tariffarji għall-importazzjoni tal-prodotti agrikoli regolati minn sistema ta’ liċenzji tal-importazzjoni (2), u b’mod partikolari l-Artikolu 7(2) tiegħu,
Billi:
(1)
L-Artikolu 3(1) u (2) tal-Protokoll Nru 1 (3) tal-ftehim Ewro-Mediterranju li jistabbilixxi l-assoċjazzjoni bejn il-Komunitajiet Ewropej u l-Istati Membri tagħhom, min-naħa l-waħda, u r-Repubblika Tuneżina min-naħa l-oħra (4), jistabbilixxi kwota tariffarja b’dazju doganali ta’ żero għall-importazzjoni taż-żejt taż-żebbuġa mhux raffinat li jaqa’ taħt il-kodiċijiet tan-NM 1509 10 10 u 1509 10 90, prodott kollu kemm hu fit-Tuneżija u ttrasportat direttament minn dak il-pajjiż lejn l-Unjoni Ewropea, fil-limiti stipulati għal kull sena.
(2)
L-Artikolu 2(2) tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1918/2006 tal-20 ta’ Diċembru 2006 li jiftaħ u jistabbilixxi regoli komuni għall-amministrazzjoni ta’ kwoti tariffarji f’dak li jirrigwarda ż-żejt taż-żebbuġa li joriġina fit-Tuneżija (5) jipprovdi għal limiti kwantitattivi ta’ kull xahar għall-ħruġ tal-liċenzji tal-importazzjoni.
(3)
F’konformità mal-Artikolu 3(1) tar-Regolament (KE) Nru 1918/2006, tressqu applikazzjonijiet għand l-awtoritajiet kompetenti għall-ħruġ tal-liċenzji tal-importazzjoni għal kwantità totali li taqbeż il-limitu pprovdut għax-xahar ta’ Frar fl-Artikolu 2(2) tar-Regolamernt imsemmi.
(4)
F’dawn iċ-ċirkostanzi, il-Kummissjoni għandha tiffissa koeffiċjent ta’ allokazzjoni li jippermetti l-ħruġ tal-liċenzji tal-importazzjoni pro rata għall-kwantità disponibbli.
(5)
Ġaladarba ntlaħaq il-limitu għax-xahar ta’ Frar, għax-xahar imsemmi ma tista’ tinħareġ l-ebda liċenzja tal-importazzjoni,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
L-applikazzjonijiet għal-liċenzji tal-importazzjoni mressqa fit-3 u s-4 ta' Frar 2014 skont l-Artikolu 3(1) tar-Regolament (KE) Nru 1918/2006, għandhom jinħarġu skont koeffiċjent ta’ allokazzjoni ta’ 20,275606 %.
Il-ħruġ ta’ liċenzji tal-importazzjoni għall-kwantitajiet mitluba mill-5 ta’ Frar 2014 huwa sospiż għal Frar 2014.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fit-8 ta’ Frar 2014.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, is-7 ta’ Frar 2014.


Input:
POLITICAL AND SECURITY COMMITTEE DECISION EUPOL RD CONGO/1/2013
of 8 October 2013
extending the mandate of the Head of Mission of the European Union police mission undertaken in the framework of reform of the security sector (SSR) and its interface with the system of justice in the Democratic Republic of the Congo (EUPOL RD Congo)
(2013/511/CFSP)
THE POLITICAL AND SECURITY COMMITTEE,
Having regard to the Treaty on European Union, and in particular the third paragraph of Article 38 thereof,
Having regard to Council Decision 2010/576/CFSP of 23 September 2010 on the European Union police mission undertaken in the framework of reform of the security sector (SSR) and its interface with the system of justice in the Democratic Republic of the Congo (EUPOL RD Congo) (1), and in particular Article 10(1) thereof,
Whereas:
(1)
Pursuant to Article 10(1) of Decision 2010/576/CFSP, the Political and Security Committee ('PSC') is authorised, in accordance with the third paragraph of Article 38 of the Treaty, to take the relevant decisions for the purpose of exercising political control and strategic direction of EUPOL RD Congo. This authorisation includes the power to appoint a Head of Mission, upon a proposal of the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy ('High Representative').
(2)
On 8 October 2010, following a proposal by the High Representative, the PSC, pursuant to Decision EUPOL RD Congo/1/2010 (2), appointed Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of EUPOL RD Congo with effect from 1 October 2010.
(3)
On 16 September 2011, following a proposal by the High Representative, the PSC, pursuant to Decision EUPOL RD Congo/1/2011 (3), extended the mandate of Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of EUPOL RD Congo until 30 September 2012.
(4)
On 25 September 2012, following a proposal by the High Representative, the PSC, pursuant to Decision EUPOL RD Congo/1/2012 (4), extended the mandate of Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of EUPOL RD Congo until 30 September 2013.
(5)
On 23 September 2013, the Council adopted Decision 2013/467/CFSP (5) extending the duration of EUPOL RD Congo until 30 September 2014.
(6)
On 10 September 2013, the High Representative proposed the extension of the mandate of Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of EUPOL RD Congo until 30 September 2014.
(7)
Since the current mandate of Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of EUPOL RD Congo expired on 30 September 2013, this Decision should apply from 1 October 2013,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
The mandate of Chief Superintendent Jean-Paul RIKIR as Head of Mission of the European Union police mission undertaken in the framework of reform of the security sector (SSR) and its interface with the system of justice in the Democratic Republic of the Congo (EUPOL RD Congo) is hereby extended until 30 September 2014.
Article 2
This Decision shall enter into force on the date of its adoption.
It shall apply from 1 October 2013.
Done at Brussels, 8 October 2013.


Input:
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 190/2014
av den 24 februari 2014
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av visst slags polyetentereftalat (PET-plast) med ursprung i Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i förordning (EG) nr 597/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 13,
med beaktande av förslaget från Europeiska kommissionen efter att ha hört rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. TIDIGARE FÖRFARANDE
(1)
Genom förordning (EG) nr 2603/2000 (2) fastställde rådet de utjämningsåtgärder som tillämpas på import av polyetentereftalat (nedan kallat PET-plast) med ursprung i Indien. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång har dessa åtgärder senast bibehållits genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 (3).
(2)
Genom förordning (EG) nr 2604/2000 (4) införde rådet de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av PET-plast med ursprung i Indien. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång har dessa åtgärder senast bibehållits genom rådets förordning (EG) nr 192/2007 (5). Den 24 februari 2012 inledde kommissionen en efterföljande översyn vid giltighetstidens utgång. Genom genomförandebeslut 2013/226/EU (6) avvisade rådet kommissionens förslag till rådets genomförandeförordning om fortsatt tillämpning av antidumpningstullen på import av PET-plast med ursprung i bland annat Indien och därmed upphörde antidumpningsåtgärderna att gälla.
(3)
År 2000 godtog kommissionen genom beslut 2000/745/EG (7) de prisåtaganden som gjorts i samband med både antidumpnings- och antisubventionsförfarandena från bland annat de indiska företagen Pearl Engineering Polymers Limited (nedan kallat Pearl) och Reliance Industries Limited (nedan kallat Reliance). Genom beslut 2005/697/EG (8) godtog kommissionen 2005 ett åtagande från det indiska företaget South Asean Petrochem Limited, som till följd av en sammanslagning bytt namn till Dhunseri Petrochem & Tea Limited (nedan kallat Dhunseri) (9).
B. ÅTERTAGANDE AV GODTAGANDET AV ÅTAGANDEN OCH ÄNDRING AV GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 461/2013
(4)
Genom genomförandebeslut 2014/109/EU (10) återtog kommissionen sitt godtagande av åtagandena från de tre indiska företagen Dhunseri, Reliance och Pearl. Artiklarna 1.4 och 2 i genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 samt bilagan till den förordningen bör därför upphöra att gälla. I enlighet med detta bör de slutgiltiga utjämningstullar som infördes genom artikel 1.2 i genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 tillämpas på import av PET-plast tillverkad av företagen Dhunseri, Reliance och Pearl (Taric-tilläggsnummer A585 för Dhunseri, A181 för Reliance och A182 för Pearl).
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Artiklarna 1.4 och 2 i genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 samt bilagan till den förordningen ska upphöra att gälla.
2. Artikel 1.5 i genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 ska omnumreras till artikel 1.4.
3. Artikel 3 i genomförandeförordning (EU) nr 461/2013 ska onmumreras till artikel 2.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 24 februari 2014.


Input:
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 967/2012
af 9. oktober 2012
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2011 for så vidt angår særordninger for ikke-etablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser til ikke-afgiftspligtige personer
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), særlig artikel 397,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I direktiv 2006/112/EF fastsættes det, at alle teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester og elektroniske tjenesteydelser fra den 1. januar 2015 skal beskattes i den medlemsstat, hvor kunden er etableret eller har sin bopæl eller sit sædvanlige opholdssted (i det følgende benævnt »forbrugsmedlemsstaten«), uanset hvor den afgiftspligtige person, der leverer disse tjenesteydelser, er etableret.
(2)
For at lette overholdelsen af de fiskale forpligtelser i de tilfælde, hvor sådanne tjenesteydelser leveres til ikke-afgiftspligtige personer, er der indført en særordning for afgiftspligtige personer, der er etableret i Fællesskabet, men ikke i den medlemsstat, hvor tjenesteydelserne leveres (i det følgende benævnt »EU-ordningen«). Den anden gældende særordning for afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Fællesskabet (i det følgende benævnt »ikke-EU-ordningen«), er blevet udvidet til at omfatte alle de pågældende tjenesteydelser. Dette vil gøre det muligt for ikke-etablerede afgiftspligtige personer at udpege en identifikationsmedlemsstat som ét samlet elektronisk kontaktsted for identifikation og angivelse af merværdiafgift (moms).
(3)
En afgiftspligtig person med hjemsteder og forretningssteder i mere end én medlemsstat bør inden for rammerne af EU-ordningen kunne udpege en hvilken som helst af de pågældende medlemsstater som identifikationsmedlemsstat, medmindre vedkommende har hjemstedet for sin økonomiske virksomhed i Fællesskabet. I så tilfælde er identifikationsmedlemsstaten den medlemsstat, hvor den afgiftspligtige person har hjemstedet for sin økonomiske virksomhed.
(4)
For at undgå uforholdsmæssige byrder for afgiftspligtige personer, der anvender EU-ordningen, bør det præciseres, hvordan der kan foretages en ændring af identifikationsmedlemsstaten i de tilfælde, hvor den afgiftspligtige person flytter sit faste forretningssted eller hjemstedet for sin økonomiske virksomhed på en sådan måde, at en ændring af identifikationsmedlemsstaten er nødvendig, for at vedkommende fortsat kan anvende ordningen.
(5)
Teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester og elektroniske tjenesteydelser, der leveres i medlemsstater, hvor den afgiftspligtige person har etableret hjemstedet for sin økonomiske virksomhed eller har et fast forretningssted, er ikke omfattet af nogen af særordningerne. Det bør gøres klart, at sådanne leverancer bør angives direkte til den pågældende medlemsstat.
(6)
Eftersom begge særordninger er frivillige, kan en ikke-etableret afgiftspligtig person til enhver tid beslutte, at vedkommende vil ophøre med at anvende dem. Det er nødvendigt at fastlægge, fra hvilket tidspunkt sådanne beslutninger gælder.
(7)
For at undgå unødige byrder for skattemyndighederne bør en afgiftspligtig person, der beslutter at ophøre med at anvende en af særordningerne, imidlertid i et vist tidsrum udelukkes fra igen at deltage i den pågældende ordning.
(8)
Identifikationsmedlemsstaten er afhængig af de oplysninger, som den modtager fra den afgiftspligtige person, for at kunne holde registreringsoplysningerne i sin database opdateret. For at sikre, at databaserne straks opdateres, er det nødvendigt at fastlægge en frist for, hvornår den afgiftspligtige person, der anvender særordningerne, bør meddele enhver relevant oplysning om ophør eller ændring af virksomhed og om ændring af enhver allerede meddelt relevant oplysning.
(9)
En ikke-etableret afgiftspligtig person, der ønsker at gøre brug af en særordning, skal være tildelt et momsregistreringsnummer. For at undgå, at afgiftspligtige personer, som allerede er momsregistreret, utilsigtet bruger særordningerne retroaktivt, skal det præciseres, fra hvilket tidspunkt særordningerne bør gælde.
(10)
For at undgå tvivl med hensyn til, hvilken medlemsstat, der har jurisdiktion bør det fastlægges, hvilken medlemsstat der kan udelukke en afgiftspligtig person fra at anvende en særordning. Omstændighederne under hvilke denne medlemsstat skal træffe afgørelse om eksklusion bør også fastlægges, ligesom det bør fastlægges fra hvilket tidspunkt den pågældende afgørelse gælder.
(11)
Spørgsmålet om, hvornår en ikke-etableret afgiftspligtig person, som anvender en af særordningerne, vil kunne anses for at have bragt sin virksomhed under den pågældende ordning til ophør bør præciseres ligesom spørgsmålet om hvornår en ikke-etableret afgiftspligtig person kan anses for til stadighed at undlade at overholde reglerne.
(12)
For at fremme overholdelse og undgå unødige byrder for skattemyndighederne bør en afgiftspligtig person, der er udelukket fra en af særordningerne, fordi vedkommende til stadighed har undladt at overholde reglerne, i et vist tidsrum udelukkes fra igen at deltage i disse ordninger.
(13)
I de tilfælde, hvor en afgiftspligtig person ophører med at anvende eller udelukkes fra en af særordningerne eller ændrer identifikationsmedlemsstat, bør det præciseres, at alle afgiftsmæssige forpligtelser vedrørende angivelsesperioder forud for ophøret, udelukkelsen eller ændringen skal afvikles med den medlemsstat, der var identifikationsmedlemsstat forud for ophøret, udelukkelsen eller ændringen.
(14)
Hver angivelsesperiode bør behandles særskilt, således at forbrugsmedlemsstatens kontrol lettes, og der bør kun ændres i den pågældende momsangivelse.
(15)
Af kontrolhensyn er det hensigtsmæssigt at kræve, at ikke-etablerede afgiftspligtige personer indsender momsangivelser til identifikationsmedlemsstaten, selv når der ikke er leveret tjenesteydelser i angivelsesperioden. Det bør også præciseres, at det nøjagtige momsbeløb skal angives uden afrunding.
(16)
Det er for ændringer af momsangivelsen nødvendigt at fastlægge en frist for, hvornår angivelser skal indsendes elektronisk til identifikationsmedlemsstaten. Forbrugsmedlemsstater bør under alle omstændigheder kunne godtage eller anmode om relevante oplysninger direkte fra den afgiftspligtige person og foretage momsansættelser i overensstemmelse med deres nationale regler.
(17)
Hvis identifikationsmedlemsstaten ikke har euroen som sin valuta, bør ikke-etablerede afgiftspligtige personer være bundet af den pågældende medlemsstats afgørelse om, hvilken valuta der skal anvendes i alle momsangivelser under særordningerne.
(18)
Uden at det berører forbrugsmedlemsstaternes nationale regler om modregning af for store betalinger og med det ene formål at sikre, at særordningerne forvaltes effektivt af identifikationsmedlemsstaten, og undgå at pålægge både denne medlemsstat og forbrugsmedlemsstaterne en for stor administrativ byrde, bør det sikres, at afgiftspligtige personer ikke kan henføre betalte momsbeløb til mere end én angivelse, hverken fra begyndelsen eller ved efterfølgende tilpasning.
(19)
I tilfælde af at ikke-etablerede afgiftspligtige personer undlader at betale, betaler for lidt eller betaler for meget, og for så vidt angår renter, bøder og andre ekstraomkostninger er det vigtigt at fastlægge henholdsvis identifikationsmedlemsstatens og forbrugsmedlemsstaternes forpligtelser, således at momsopkrævningen lettes, og at sikre, at der betales det korrekte beløb for de tjenesteydelser, der leveres under særordningerne.
(20)
De regnskaber, som ikke-etablerede afgiftspligtige personer fører, skal være tilstrækkeligt detaljerede til, at forbrugsmedlemsstaternes skattemyndigheder kan fastslå, om momsangivelsen er korrekt. Hvilke oplysninger disse regnskaber mindst skal indeholde bør derfor præciseres.
(21)
For at lette gennemførelsen af særordningerne og sikre, at tjenesteydelser, der leveres fra den 1. januar 2015 kan være omfattet af ordningerne, bør det være muligt for ikke-etablerede afgiftspligtige personer at indgive deres registreringsoplysninger i den medlemsstat, som de har udpeget som deres identifikationsmedlemsstat, fra den 1. oktober 2014.
(22)
Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2011 (2) bør ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 282/2011 affattes afdeling 2 i kapitel XI således:
»AFDELING 2
Særordninger for ikke-etablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser til ikke-afgiftspligtige personer (Artikel 358-369k i direktiv 2006/112/EF)
Underafdeling 1
Definitioner
Artikel 57a
I denne afdeling forstås ved:
1) »ikke-EU-ordningen«: den i direktiv 2006/112/EF, afsnit XII, kapitel 6, afdeling 2, fastlagte særordning for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser leveret af afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Fællesskabet
2) »EU-ordningen«: den i direktiv 2006/112/EF, afsnit XII, kapitel 6, afdeling 3, fastlagte særordning for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser leveret af afgiftspligtige personer, der er etableret i Fællesskabet, men som ikke er etableret i forbrugsmedlemsstaten
3) »særordningerne«: »ikke-EU-ordningen« og/eller »EU-ordningen« afhængig af den relevante kontekst
4) »afgiftspligtig person«: en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i Fællesskabet, jf. artikel 358a, nr. 1), i direktiv 2006/112/EF, eller en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i forbrugsmedlemsstaten, jf. artikel 369a, stk. 1, nr. 1), i nævnte direktiv.
Underafdeling 2
Anvendelse af EU-ordningen
Artikel 57b
Hvis den afgiftspligtige person, der anvender EU-ordningen, har etableret sin økonomiske virksomhed i Fællesskabet, er den medlemsstat, hvori hjemstedet for vedkommendes økonomiske virksomhed er etableret, identifikationsmedlemsstat.
Hvis en afgiftspligtig person, der anvender EU-ordningen, har etableret sin økonomiske virksomhed uden for Fællesskabet, men har mere end et fast forretningssted i Fællesskabet, kan den afgiftspligtige person i overensstemmelse med artikel 369a, stk. 2, i direktiv 2006/112/EF vælge en hvilken som helst medlemsstat, hvor vedkommende har et fast forretningssted, som identifikationsmedlemsstat.
Underafdeling 3
Anvendelsesområde for EU-ordningen
Artikel 57c
EU-ordningen gælder ikke for teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser, der leveres i en medlemsstat, hvor den afgiftspligtige person har etableret sin økonomiske virksomhed eller har et fast forretningssted. Leverance af disse tjenesteydelser angives til den pågældende medlemsstats kompetente skattemyndigheder i momsangivelsen i henhold til artikel 250 i direktiv 2006/112/EF.
Underafdeling 4
Identifikation
Artikel 57d
Meddeler en afgiftspligtig person identifikationsmedlemsstaten, at vedkommende agter at anvende en af særordningerne, gælder den pågældende særordning fra den første dag i det efterfølgende kalenderkvartal.
Hvis den første leverance af de tjenesteydelser, der skal omfattes af særordningen, finder sted før den i stk. 1 nævnte dato, gælder særordningen imidlertid fra datoen for den første leverance, forudsat, at den afgiftspligtige person senest den tiende dag i måneden efter den første leverance meddeler identifikationsmedlemsstaten, at virksomheden, der skal omfattes af særordningen, er påbegyndt.
Artikel 57e
Identifikationsmedlemsstaten identificerer en afgiftspligtig person, der anvender EU-ordningen, ved hjælp af vedkommendes momsregistreringsnummer, jf. artikel 214 og 215 i direktiv 2006/112/EF.
Artikel 57f
1. Hvis en afgiftspligtig person, der anvender EU-ordningen, ikke længere opfylder betingelserne i definitionen i artikel 369a, stk. 1, nr. 2), i direktiv 2006/112/EF, ophører den medlemsstat, hvor vedkommende er blevet identificeret, med at være identifikationsmedlemsstaten. Hvis den afgiftspligtige person stadig opfylder betingelserne for at anvende denne særordning, skal vedkommende for fortsat at kunne anvende ordningen som ny identifikationsmedlemsstat, angive den medlemsstat, hvor han har etableret sin økonomiske virksomhed eller, hvis den afgiftspligtige person ikke har etableret sin økonomiske virksomhed i Fællesskabet, en medlemsstat, hvor vedkommende har et fast forretningssted.
2. Hvis identifikationsmedlemsstaten ændres i henhold til stk. 1, gælder ændringen fra den dato, hvor den afgiftspligtige person ophører med at have hjemstedet for sin økonomiske virksomhed eller et fast forretningssted i den medlemsstat, der tidligere var angivet som identifikationsmedlemsstaten.
Artikel 57g
En afgiftspligtig person, der anvender en særordning, kan ophøre med at anvende den pågældende særordning, uanset om vedkommende fortsat leverer tjenesteydelser, der kan omfattes af denne særordning. Den afgiftspligtige person skal mindst 15 dage før udløbet af kalenderkvartalet inden det kalenderkvartal i hvilket vedkommende agter at ophøre med at anvende ordningen, underrette identifikationsmedlemsstaten herom. Ophøret får virkning fra den første dag i det efterfølgende kalenderkvartal.
Momsforpligtelser vedrørende levering af teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser, der opstår efter den dato, hvor ophøret fik virkning, afvikles direkte med den pågældende forbrugsmedlemsstats skattemyndigheder.
Hvis en afgiftspligtig person ophører med at anvende en særordning i overensstemmelse med stk. 1, udelukkes denne fra at anvende den pågældende ordning i enhver medlemsstat i to kalenderkvartaler regnet fra ophørsdatoen.
Underafdeling 5
Indberetningsforpligtelser
Artikel 57h
1. En afgiftspligtig person underretter senest den tiende dag i måneden efter ophøret eller ændringen elektronisk identifikationsmedlemsstaten om:
-
ophør af vedkommendes virksomhed under en særordning
-
enhver ændring af vedkommendes virksomhed under en særordning, der medfører, at vedkommende ikke længere opfylder de nødvendige betingelser for at anvende denne særordning og
-
enhver ændring af de oplysninger, som tidligere er givet til identifikationsmedlemsstaten.
2. Hvis identifikationsmedlemsstaten ændres i overensstemmelse med artikel 57f, underretter den afgiftspligtige person begge de relevante medlemsstater om ændringen senest den tiende dag i måneden efter ændringen af hjemstedet eller forretningsstedet. Den afgiftspligtige person meddeler den nye identifikationsmedlemsstat de registreringsoplysninger, der er påkrævede, når en afgiftspligtig person anvender en særordning for første gang.
Underafdeling 6
Udelukkelse
Artikel 58
Hvis mindst et af de kriterier for udelukkelse, der er fastlagt i artikel 363 eller artikel 369e i direktiv 2006/112/EF opfyldes af en afgiftspligtig person, der anvender en af særordningerne, udelukker identifikationsmedlemsstaten denne afgiftspligtige person fra den pågældende ordning.
Kun identifikationsmedlemsstaten har kompetence til at udelukke en afgiftspligtig person fra at anvende en af særordningerne.
Identifikationsmedlemsstaten baserer sin afgørelse om udelukkelse på alle tilgængelige oplysninger, herunder oplysninger fra enhver anden medlemsstat.
Udelukkelsen får virkning fra den første dag i kalenderkvartalet efter den dag, hvor afgørelsen om udelukkelse sendes elektronisk til den afgiftspligtige person.
Hvis udelukkelsen imidlertid skyldes en ændring af hjemstedet for den økonomiske virksomhed eller et fast forretningssted, får udelukkelsen virkning fra den dato, hvor ændringen fandt sted.
Artikel 58a
En afgiftspligtig person, der anvender en særordning, og ikke i nogen forbrugsmedlemsstat har foretaget leverancer af de tjenesteydelser, der er omfattet af den pågældende ordning, i en periode på otte på hinanden følgende kalenderkvartaler, formodes at være ophørt med sin afgiftspligtige virksomhed i den betydning, der er fastsat i henholdsvis artikel 363, litra b), og artikel 369e, litra b), i direktiv 2006/112/EF. Dette ophør udelukker ham ikke fra at anvende en særordning, hvis den afgiftspligtige person genoptager sin virksomhed under en af særordningerne.
Artikel 58b
1. Hvis en afgiftspligtig person er blevet udelukket fra en af særordningerne, fordi vedkommende til stadighed undlader at overholde reglerne for den pågældende ordning udelukkes denne person fra at anvende særordningerne i alle medlemsstater i otte kaldenderkvartaler efter det kaldenderkvartal, hvor den afgiftspligtige person blev udelukket.
2. En afgiftspligtig person anses for til stadighed at have undladt at overholde reglerne for en særordning jf. artikel 363, litra d), eller 369e, litra d), i direktiv 2006/112/EF i mindst følgende tilfælde:
a)
hvis identifikationsmedlemsstaten for tre umiddelbart foregående kalenderkvartaler har udstedt påmindelser til ham i henhold til artikel 60a og momsangivelsen ikke er indsendt for hver enkelt af disse kalenderkvartaler indenfor ti dage efter påmindelsen er blevet sendt.
b)
hvis identifikationsmedlemsstaten i henhold til artikel 63a har udstedt påmindelser til vedkommende for tre umiddelbart foregående kalenderkvartaler, og det fulde momsbeløb, der er angivet, ikke er blevet betalt af den afgiftspligtige person for hver enkelt af disse kalenderkvartaler indenfor ti dage efter påmindelsen er blevet sendt, medmindre det resterende skyldige beløb er mindre end 100 EUR for hvert kalenderkvartal
c)
hvis, den afgiftspligtige person, efter en anmodning fra identifikationsmedlemsstaten eller forbrugsmedlemsstaten og en måned efter en efterfølgende påmindelse fra identifikationsmedlemsstaten, har undladt at gøre de i artikel 369 og 369k i direktiv 2006/112/EF nævnte regnskaber elektronisk tilgængelige.
Artikel 58c
En afgiftspligtig person, der er blevet udelukket fra en af særordningerne, skal afvikle alle momsforpligtelser vedrørende levering af teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser, der er opstået efter den dato, hvor udelukkelsen fik virkning, direkte med den pågældende forbrugsmedlemsstats skattemyndigheder.
Underafdeling 7
Momsangivelser
Artikel 59
1. Enhver angivelsesperiode som omhandlet i artikel 364 og 369f i direktiv 2006/112/EF er en selvstændig angivelsesperiode.
2. Hvis en særordning i overensstemmelse med artikel 57d, stk. 2, finder anvendelse fra datoen for den første levering, indsender den afgiftspligtige person en selvstændig momsangivelse for det kalenderkvartal, hvor den første leverance fandt sted.
3. Hvis en afgiftspligtig person har været registreret under begge særordningerne i løbet af en angivelsesperiode, indsender vedkommende momsangivelser og foretager tilhørende betalinger til identifikationsmedlemsstaten for hver ordning for så vidt angår de leverancer, der er foretaget og for de perioder, som er dækket af ordningen.
4. Hvis identifikationsmedlemsstaten ændres i henhold til artikel 57f efter den første dag i det relevante kalenderkvartal, indsender den afgiftspligtige person momsangivelser og foretager tilhørende betalinger til både den tidligere og den nye identifikationsmedlemsstat for de leverancer, der er foretaget i de respektive perioder, hvor medlemsstaterne har været identifikationsmedlemsstat.
Artikel 59a
Hvis en afgiftspligtig person, der anvender en særordning ikke har leveret nogen tjenesteydelser under denne særordning i nogen af forbrugsmedlemsstaterne i løbet af en angivelsesperiode, indsender vedkommende en momsangivelse med anførelse af, at der ikke er foretaget nogen leverancer i den pågældende periode (en nulmomsangivelse).
Artikel 60
Beløbene på momsangivelser, der udarbejdes under særordningerne, må ikke afrundes til den nærmeste hele valutaenhed. Det nøjagtige momsbeløb skal angives og betales.
Artikel 60a
Hvis en momsangivelse ikke indsendes i overensstemmelse med artikel 364 eller 369f i direktiv 2006/112/EF, minder identifikationsmedlemsstaten elektronisk den afgiftspligtige person om dennes forpligtelse til at indsende en sådan momsangivelse. Identifikationsmedlemsstaten udsteder påmindelsen på den tiende dag efter fristen for, hvornår angivelsen skulle have været indsendt og underretter elektronisk de andre medlemsstater om, at en påmindelse er blevet udstedt.
Det påhviler den berørte forbrugsmedlemsstat at foretage eventuelle efterfølgende påmindelser og træffe eventuelle foranstaltninger til at fastsætte og opkræve momsen.
Uanset eventuelle udstedte påmindelser og foranstaltninger foretaget af forbrugsmedlemsstaten, indsender den afgiftspligtige person momsangivelsen til identifikationsmedlemsstaten.
Artikel 61
1. Ændringer af tallene i en momsangivelse kan efter indsendelsen kun foretages gennem ændring af angivelsen og ikke ved tilpasning af en efterfølgende angivelse.
2. De i stk. 1 omhandlede ændringer indsendes elektronisk til identifikationsmedlemsstaten indenfor tre år fra den dato, hvor den oprindelige angivelse skulle have været indsendt.
Forbrugsmedlemsstatens regler om ansættelser og ændringer bevares imidlertid.
Artikel 61a
Hvis en afgiftspligtig person:
a)
ophører med at anvende en af særordningerne
b)
udelukkes fra en af særordningerne, eller
c)
i overensstemmelse med artikel 57f ændrer identifikationsmedlemsstat,
skal den endelige momsangivelse og tilhørende betaling samt eventuelle ændringer af tidligere angivelser, eller for sen indsendelse af tidligere angivelser og tilhørende betalinger indsendes eller foretages til den medlemsstat, der var identifikationsmedlemsstat på tidspunktet for ophøret, udelukkelsen eller ændringen.
Underafdeling 8
Valuta
Artikel 61b
Hvis en identifikationsmedlemsstat, der ikke har euroen som valuta, bestemmer, at momsangivelser skal udarbejdes i dens nationale valuta, gælder dette for momsangivelser for alle afgiftspligtige personer, der anvender særordningerne.
Underafdeling 9
Betalinger
Artikel 62
En afgiftspligtig person foretager enhver betaling til identifikationsmedlemsstaten, jf. dog artikel 63a, stk. 3 og artikel 63b.
Momsbetalinger, der foretages af den afgiftspligtige person i henhold til artikel 367 eller 369i i direktiv 2006/112/EF, er specifikke for den pågældende momsangivelse, som er indgivet i henhold til nævnte direktivs artikel 364 eller 369f. Enhver efterfølgende tilpasning af de betalte beløb kan kun foretages af den afgiftspligtige person med henvisning til den pågældende angivelse og må ikke henføres til en anden angivelse eller tilpasses en efterfølgende angivelse. Hver betaling skal henvise til referencenummeret for den pågældende specifikke angivelse.
Artikel 63
En identifikationsmedlemsstat, der modtager et beløb, som er større end det, der følger af momsangivelsen i henhold til artikel 364 eller 369f i direktiv 2006/112/EF, tilbagebetaler det for meget betalte beløb direkte til den pågældende afgiftspligtige person.
Hvis en identifikationsmedlemsstat har modtaget et beløb for en momsangivelse, der efterfølgende konstateres at være ukorrekt, og den pågældende medlemsstat allerede har fordelt det pågældende beløb til forbrugsmedlemsstaterne, tilbagebetaler disse forbrugsmedlemsstater deres respektive del af det for meget indbetalte beløb direkte til den afgiftspligtige person.
Hvis for meget indbetalte beløb vedrører perioder frem til og med den sidste angivelsesperiode i 2018, tilbagebetaler identifikationsmedlemsstaten imidlertid den relevante portion af den tilsvarende del af det beløb, der er tilbageholdt i overensstemmelse med artikel 46, stk. 3, i forordning (EU) nr. 904/2010, og forbrugsmedlemsstaten tilbagebetaler det for meget betalte beløb fratrukket det af identifikationsmedlemsstaten tilbagebetalte beløb.
Forbrugsmedlemsstaterne underretter elektronisk identifikationsmedlemsstaten om disse tilbagebetalingsbeløb.
Artikel 63a
Hvis en afgiftspligtig person har indsendt momsangivelse i overensstemmelse med artikel 364 eller 369f i direktiv 2006/112/EF, men der ikke er foretaget nogen betaling, eller betalingen er mindre end det, der følger af momsangivelsen, minder identifikationsmedlemsstaten elektronisk den afgiftspligtige person på tiendedagen efter den dag, hvor betalingen senest skulle have fundet sted, i overensstemmelse med artikel 367 eller 369i i direktiv 2006/112/EF, om enhver udestående momsbetaling.
Identifikationsmedlemsstaten underretter elektronisk forbrugsmedlemsstaterne om, at påmindelsen er fremsendt.
Det påhviler den pågældende forbrugsmedlemsstat at foretage efterfølgende påmindelser og træffe foranstaltninger til at opkræve momsen. Hvis sådanne efterfølgende påmindelser er blevet udstedt af forbrugsmedlemsstaten, betales den pågældende moms til denne medlemsstat.
Forbrugsmedlemsstaten underretter elektronisk identifikationsmedlemsstaten om, at der er blevet udstedt en påmindelse.
Artikel 63b
Hvis en momsangivelse ikke er indsendt, eller hvis en momsangivelse er indsendt for sent eller er ufuldstændig eller ukorrekt, eller hvis momsen betales for sent, skal alle renter, bøder eller andre omkostninger beregnes og fastsættes af forbrugsmedlemsstaten. Den afgiftspligtige person betaler sådanne renter, bøder eller andre omkostninger direkte til forbrugsmedlemsstaten.
Underafdeling 10
Regnskaber
Artikel 63c
1. For at anses for at være tilstrækkeligt detaljerede jf. artikel 369 og 369k i direktiv 2006/112/EF skal de regnskaber, som den afgiftspligtige person fører, indeholde følgende oplysninger:
a)
den forbrugsmedlemsstat, som tjenesteydelsen leveres til
b)
typen af leveret tjenesteydelse
c)
datoen for leveringen af tjenesteydelsen
d)
det afgiftspligtige beløb med angivelse af den anvendte valuta
e)
enhver efterfølgende forhøjelse eller nedsættelse af det afgiftspligtige beløb
f)
den anvendte momssats
g)
det skyldige momsbeløb med angivelse af den anvendte valuta
h)
datoen for og størrelsen af modtagne betalinger
i)
acontobeløb, der er modtaget inden leveringen af tjenesteydelsen
j)
hvis der er udstedt en faktura, fakturaoplysningerne
k)
kundens navn, hvis den afgiftspligtige person har kendskab hertil
l)
de oplysninger, der er anvendt til at fastslå, hvor kunden er etableret eller har sin bopæl eller sit sædvanlige opholdssted.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger registreres af den afgiftspligtige person for hver tjenesteydelse, der er leveret, på en sådan måde, at de straks kan gøres elektronisk tilgængelige.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Medlemsstaterne tillader dog, at ikke-etablerede afgiftspligtige personer fra den 1. oktober 2014 kan indgive de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 360 eller 369c i direktiv 2006/112/EF med henblik på registrering under særordningerne for ikke-etablerede afgiftspligtige personer, der leverer teleydelser, radio- og tv-spredningstjenester eller elektroniske tjenesteydelser til ikke-afgiftspligtige personer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 9. oktober 2012.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 118/2014 НА КОМИСИЯТА
от 30 януари 2014 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1560/2003 за определяне условията за прилагане на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, която е компетентна за разглеждането на молба за убежище, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета страна
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (1), и по-специално член 4, параграф 3, член 6, параграф 5, член 8, параграф 6, член 16, параграф 4, член 21, параграф 3, член 22, параграф 3, член 23, параграф 4, член 24, параграф 5, член 29, параграфи 1 и 4, член 31, параграф 4, член 32, параграфи 1 и 5 и член 35, параграф 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1560/2003 на Комисията (2) бяха приети някои конкретни договорености, необходими за прилагането на Регламент (ЕО) № 343/2003 на Съвета (3).
(2)
През юни 2013 г. беше приет Регламент (ЕС) № 604/2013, с който се преработва Регламент (ЕО) № 343/2003. За ефективното прилагане на Регламент (ЕС) № 604/2013 следва да бъдат определени редица допълнителни конкретни договорености.
(3)
За да се повиши ефективността на системата и да се подобри сътрудничеството между националните органи, е необходимо да бъдат изменени правилата относно предаването и обработването на искания за поемане на отговорност и обратно приемане, исканията за информация, сътрудничеството за събиране на членовете на семейството и други роднини в случай на непридружени малолетни и непълнолетни лица и други зависими лица, както и извършването на прехвърляния.
(4)
В Регламент (ЕО) № 1560/2003 не е предвидена нито обща брошура на системата от Дъблин/Евродак, нито специална брошура за непридружените малолетни и непълнолетни лица, стандартен формуляр за обмен на съответната информация относно непридружени малолетни и непълнолетни лица, еднакви условия за извършване на справки и обмен на информация за малолетни и непълнолетни лица и зависими лица, стандартен формуляр за обмен на данни преди прехвърляне, общ здравен сертификат с еднакви условия и практически договорености за обмен на данни за здравното състояние на лицето преди прехвърлянето. Ето защо е необходимо да бъдат добавени нови разпоредби.
(5)
Регламент (ЕС) № 603/2013 на Европейския парламент и на Съвета (4) заменя Регламент (ЕО) № 2725/2000 на Съвета (5) и въвежда промени в системата Евродак. Ето защо Регламент (ЕО) № 1560/2003 следва да бъде адаптиран с цел да се отрази правилно взаимодействието между процедурите, предвидени в Регламент (ЕС) № 604/2013, и прилагането на Регламент (ЕС) № 603/2013.
(6)
Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета (6) предвижда правила за улесняване на прилагането на Регламент (ЕС) № 604/2013. Ето защо единните условия за подготовка и подаване на искания за поемане на отговорност за кандидати следва да бъдат изменени, за да включат правила относно използването на данни от Визовата информационна система.
(7)
Необходими са технически адаптации в отговор на еволюцията на приложимите стандарти и практическите договорености за използване на мрежата за електронно предаване, създадена с Регламент (ЕО) № 1560/2003 за улесняване прилагането на Регламент (ЕС) № 604/2013.
(8)
По отношение на обработването на данни, осъществявано по силата на настоящия регламент, следва да се прилага Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7).
(9)
Регламент (ЕС) № 604/2013 се прилага по отношение на молбите за международна закрила, подадени след 1 януари 2014 г. Ето защо е необходимо настоящият регламент да влезе в сила възможно най-скоро, за да позволи пълното прилагане на Регламент (ЕС) № 604/2013.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, създаден на основание член 44, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 604/2013.
(11)
Поради това Регламент (ЕО) № 1560/2003 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Регламент (ЕО) № 1560/2003
Регламент (ЕО) № 1560/2003 се изменя, както следва:
1.
В член 1 се добавя следният параграф:
„2а. Когато искането се основава на положителен резултат, предаден от Визовата информационна система (ВИС) в съответствие с член 21 от Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета (8) след съпоставяне на дактилоскопичните отпечатъци на кандидата за международна закрила с данните за дактилоскопичните отпечатъци, които са взети предварително и са изпратени във ВИС по силата на член 9 от посочения регламент, и са проверени в съответствие с член 21 от същия регламент, то включва също така данните, предоставени от ВИС.
(8) Регламент (ЕО) № 767/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. относно Визовата информационна система (ВИС) и обмена на данни между държави членки относно визите за краткосрочно пребиваване (Регламент за ВИС) (ОВ L 218, 13.8.2008 г., стр. 60).“"
2.
Член 2 се заменя със следното:
„Член 2
Подготовка на искане за обратно приемане
Искането за обратно приемане се представя във вид на стандартен формуляр, чийто образец се съдържа в приложение III, като в него се посочват същността и мотивите на искането и разпоредбите на Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета (9), на които се основава то.
Искането включва освен това:
а)
копие от всички преки и косвени доказателства, които показват, че замолената държава членка е компетентна за разглеждането на молбите за международна закрила, придружени, където е подходящо, от коментари относно обстоятелствата, при които са били получени, и доказателствената стойност, която им се придава от молещата държава членка, съгласно списъците с преките и косвените доказателства, предвидени в член 22, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 604/2013, които се съдържат в приложение II към настоящия регламент;
б)
положителния резултат, предаден от централното звено на Евродак съгласно член 4, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2725/2000, след съпоставяне на дактилоскопичните отпечатъци на кандидата с данните за дактилоскопичните отпечатъци, предварително взети и изпратени на централното звено по силата на член 4, параграфи 1 и 2 от посочения регламент и проверени в съответствие с член 4, параграф 6 от същия регламент.
(9) Регламент (ЕС) № 604/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 26 юни 2013 г. за установяване на критерии и механизми за определяне на държавата членка, компетентна за разглеждането на молба за международна закрила, която е подадена в една от държавите членки от гражданин на трета държава или от лице без гражданство (ОВ L 180, 29.6.2013 г., стp. 31).“"
3.
В член 8 се добавя нов параграф:
„3. Стандартният формуляр в приложение VI се използва за предаване на компетентната държава членка на данните от съществено значение за гарантиране на правата и непосредствените нужди на лицето, което трябва да бъде прехвърлено. Този стандартен формуляр се счита за предизвестие по смисъла на параграф 2.“
4.
В член 9 се вмъква нов параграф:
„1а. Когато прехвърлянето е било забавено по искане на държавата членка, извършваща прехвърлянето, тази държава членка и компетентната държава членка трябва да подновят комуникацията, за да дадат възможност за организирането на ново прехвърляне в съответствие с член 8 възможно най-скоро и не по-късно от две седмици от момента, в който органите са научили за прекратяването на обстоятелствата, които са били причина за забавянето или отлагането. В такъв случай преди прехвърлянето се изпраща актуализиран стандартен формуляр за предаване на данни преди извършването на прехвърляне съгласно образеца в приложение VI.“
5.
В член 9 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Държава членка, която поради една от причините, изложени в член 29, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 604/2013, не може да извърши прехвърлянето в рамките на обичайния шестмесечен срок от приемането на искането за поемане на отговорност или за обратно приемане на въпросното лице или от постановяването на окончателно решение по жалба или преразглеждане, имащи суспензивно действие, информира компетентната държава членка преди края на този срок. В противен случай компетентността за обработката на молбата за международна закрила и другите задължения по смисъла на Регламент (ЕС) № 604/2013 се вменяват на молещата държава членка в съответствие с разпоредбите на член 29, параграф 2 от посочения регламент.“
6.
В член 11 се добавя нов параграф:
„6. Когато кандидатът се намира на територията на държава членка, различна от тази, в която се намира детето, братът или сестрата или родителят по смисъла на член 16, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013, двете държави членки се консултират помежду си и обменят информация с цел да се установят:
а)
доказаните семейни връзки между кандидата и детето, брата или сестрата или родителя;
б)
доказаната връзка на зависимост между кандидата и детето, брата или сестрата или родителя;
в)
способността на въпросното лице да поеме грижата за зависимото лице;
г)
когато е необходимо, елементите, които следва да се вземат предвид, за да се оцени невъзможността за пътуване за значителен период от време.
За осъществяването на обмена на информация, посочен в първата алинея, се използва стандартният формуляр, съдържащ се в приложение VII към настоящия регламент.
Замолената държава членка полага необходимите усилия, за да даде отговор в срок от четири седмици от получаване на искането. Когато съществуват убедителни доказателства, че извършването на допълнително разследване ще донесе повече уместна информация, замолената държава членка уведомява молещата държава членка, че са необходими допълнителни две седмици.
Искането за предоставяне на информация по настоящия член се извършва при гарантиране на абсолютното спазване на сроковете по член 21, параграф 1, член 22, параграф 1, член 23, параграф 2, член 24, параграф 2 и член 25, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013. Това задължение не засяга член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 604/2013.“
7.
В член 12 се добавят следните параграфи:
„3. За улесняване на подходящите действия за идентифициране на членове на семейството, братя или сестри или роднини на непридружено малолетно или непълнолетно лице, държавата членка, към която непридруженото малолетно или непълнолетно лице е отправило молба за международна закрила, след като проведе личното интервю с кандидата в съответствие с член 5 от Регламент (ЕС) № 604/2013 в присъствието на представителя, посочен в член 6, параграф 2 от същия регламент, търси информация или взема предвид всяко сведение, предоставено от малолетното или непълнолетното лице, или предоставено от друг надежден източник, който е запознат с личната ситуация или с маршрута, следван от малолетното или непълнолетното лице или член на неговото семейство, брат или сестра или роднина.
Органите, които извършват процеса за определяне на държавата членка, компетентна да разгледа молбата на дадено малолетно или непълнолетно лице, следва във възможно най-голяма степен да включат в този процес представителя, посочен в член 6, параграф 2 от Регламент (ЕС) № 604/2013.
4. Когато при прилагането на задълженията, произтичащи от член 8 от Регламент (ЕС) № 604/2013, държавата членка, която извършва процеса за определяне на държавата членка, компетентна да разгледа молбата на непридружено малолетно или непълнолетно лице, разполага с информация, която позволява да се започне установяването на самоличността или местоположението на член на семейството, брат или сестра или роднина, тази държава членка се консултира с другите държави членки, по целесъобразност, и обменя информация с цел:
а)
установяване на самоличността на членове на семейството, братя или сестри или роднини на непридруженото малолетно или непълнолетно лице, намиращи се на територията на държавите членки;
б)
установяване наличието на доказани семейни връзки;
в)
оценяване на способността на роднина да се грижи за непридруженото малолетно или непълнолетно лице, включително в случаите, когато членовете на семейството, братята или сестрите или роднините на непридружаваното малолетно или непълнолетно лице пребивават в повече от една държава членка.
5. Когато при обмена на информация, посочен в параграф 4, стане ясно, че няколко членове на семейството, братя или сестри или роднини се намират в друга държава членка или държави членки, държавата членка, където се намира непридружаваното малолетно или непълнолетно лице, си сътрудничи със съответната друга държава членка или държави членки, за да се определи най-подходящото лице, на което да бъде поверено малолетното или непълнолетното лице, и по-специално да се установи:
а)
здравината на семейните връзки между малолетното или непълнолетното лице и различните лица, открити на територията на държавите членки;
б)
способността и възможността на въпросното лице да поеме грижата за малолетното или непълнолетното лице;
в)
висшият интерес на малолетното или непълнолетното лице във всеки отделен случай.
6. За осъществяването на обмена на информация, посочен в параграф 4, се използва стандартният формуляр, съдържащ се в приложение VIII към настоящия регламент.
Замолената държава членка полага необходимите усилия, за да даде отговор в срок от четири седмици от получаване на искането. Когато съществуват убедителни доказателства, че извършването на допълнително разследване ще донесе повече уместна информация, замолената държава членка ще уведоми молещата държава членка, че са необходими допълнителни две седмици.
Искането за предоставяне на информация по настоящия член се извършва при гарантиране на абсолютното спазване на сроковете по член 21, параграф 1, член 22, параграф 1, член 23, параграф 2, член 24, параграф 2 и член 25, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 604/2013. Това задължение не засяга член 34, параграф 5 от Регламент (ЕС) № 604/2013.“
8.
В член 15, параграф 1 първата алинея се заменя със следното:
„Исканията, отговорите и цялата писмена кореспонденция между държавите членки, отнасяща се до прилагането на Регламент (ЕС) № 604/2013, се изпраща чрез електронната комуникационна мрежа „DubliNet“, създадена по силата на раздел II от настоящия регламент.“
9.
Вмъква се нов член 15а:
„Член 15а
Еднакви условия и практически договорености за обмен на данни за здравното състояние на лицето преди прехвърляне
Обменът на данни за здравното състояние преди прехвърлянето на дадено лице, и по-специално предаването на здравния сертификат, представен в приложение IX, се осъществява с помощта на „DubliNet“ само между органите, за които Комисията е уведомена в съответствие с член 35 от Регламент (ЕС) № 604/2013.
Държавата членка, която извършва прехвърлянето на кандидат, и компетентната държава членка се стремят да се договорят преди предаването на здравния сертификат относно езика, който да се използва за попълване на сертификата, като се вземат предвид обстоятелствата по случая, по-специално необходимостта от спешни действия при пристигане.“
10.
Вмъква се нов член 16а:
„Член 16а
Информационни брошури за кандидатите за международна закрила
1. В приложение Х е представена обща брошура, която информира всички кандидати за международна закрила относно разпоредбите на Регламент (ЕС) № 604/2013 и прилагането на Регламент (ЕС) № 603/2013.
2. В приложение XI е представена специална брошура за непридружените деца, кандидатстващи за международна закрила.
3. В приложение XII е представена информация за граждани на трети страни или лица без гражданство, задържани във връзка с незаконно преминаване на външната граница.
4. В приложение XIII е представена информация за граждани на трети страни или лица без гражданство, открити да пребивават незаконно на територията на държава членка.“
11.
В член 18 параграф 2 се заличава.
12.
В член 19 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Формулярите, чиито образци се съдържат в приложения I и III, и формулярите за искане на информация, съдържащи се в приложения V, VI, VII, VIII и IX, се изпращат между националните пунктове за достъп във формата, предоставен от Комисията. Комисията информира държавите членки за изискуемите технически стандарти.“
13.
В член 20 параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всяка предадена информация има референтен номер, който дава възможност недвусмислено да се идентифицират случаят, с който е свързана, и държавата членка, отправила искането. Този номер трябва също така да позволи да се определи дали предаването е свързано с искане за поемане на отговорността (тип 1), искане за обратно приемане (тип 2), искане за предоставяне на информация (тип 3), обмен на информация за детето, брат или сестра или родител на кандидат в положение на зависимост (тип 4), обмен на информация за семейството, брат или сестра или роднина на непридружено малолетно или непълнолетно лице (тип 5), предаване на информация преди прехвърляне (тип 6) или предаване на общия здравен сертификат (тип 7).“
14.
Член 20, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:
„Когато искането се основава на данни, предоставени от Евродак, се добавя референтният номер по Евродак на замолената държава членка.“
15.
В член 21 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Ако даден национален пункт за достъп е изпратил данни до друг национален пункт за достъп, чиято работа е била прекъсната, за доказателство за датата и часа на предаване служи записът на предаването на равнището на централната комуникационна инфраструктура. Сроковете, определени в Регламент (ЕС) № 604/2013 за изпращане на искане или отговор, не спират да текат по време на прекъсването на работата на въпросния национален пункт за достъп.“
16.
Приложенията се заменят с текста, съдържащ се в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 30 януари 2014 година.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 763/2014 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 11ης Ιουλίου 2014
για τη θέσπιση κανόνων εφαρμογής του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 508/2014 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας, όσον αφορά τα τεχνικά χαρακτηριστικά των μέτρων πληροφόρησης και δημοσιότητας καθώς και οδηγίες για τη δημιουργία εμβλήματος της Ένωσης
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 508/2014 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 15ης Μαΐου 2014, για το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας και για την κατάργηση των κανονισμών του Συμβουλίου (ΕΚ) αριθ. 2328/2003, (ΕΚ) αριθ. 861/2006, (ΕΚ) αριθ. 1198/2006 και (ΕΚ) αριθ. 791/2007 και του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 1255/2011 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (1), και ιδίως το άρθρο 119 παράγραφος 4,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Το άρθρο 119 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 508/2014 προβλέπει γενικούς κανόνες σχετικά με την πληροφόρηση και τη δημοσιότητα που διέπουν όλα τα επιχειρησιακά προγράμματα και δράσεις που χρηματοδοτούνται από το Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας («ΕΤΘΑ»). Οι λεπτομερείς κανόνες σχετικά με τα μέτρα ενημέρωσης και δημοσιότητας για το κοινό και τα μέτρα ενημέρωσης για τους αιτούντες και τους δικαιούχους ορίζονται στο παράρτημα V του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 508/2014.
(2)
Προκειμένου να εξασφαλιστεί εναρμονισμένη οπτική ταυτότητα όσον αφορά τα μέτρα ενημέρωσης και επικοινωνίας για ενέργειες στον τομέα της πολιτικής συνοχής της Ένωσης, συμπεριλαμβανομένων των δράσεων που χρηματοδοτούνται στο πλαίσιο του ΕΤΘΑ, πρέπει να προβλεφθούν οδηγίες για τη δημιουργία εμβλήματος της Ένωσης και να καθοριστούν τυποποιημένα χρώματα, καθώς και τεχνικά χαρακτηριστικά για την απεικόνιση του εμβλήματος της Ένωσης και αναφορά στο ταμείο ή στα ταμεία που χρηματοδοτούν τη δράση,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Αναγνώριση της χρηματοδότησης από το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας
Το κράτος μέλος ή η διαχειριστική αρχή είναι υπεύθυνα για να διασφαλίζουν ότι όλα τα μέτρα ενημέρωσης και δημοσιότητας που απευθύνονται σε δικαιούχους, δυνητικούς δικαιούχους και στο κοινό περιλαμβάνουν τις εξής πληροφορίες για να δείξουν ότι η πράξη χρηματοδοτείται από το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας:
α)
εμφανίζουν το έμβλημα της Ένωσης σύμφωνα με το άρθρο 2, και αναφέρονται στην Ευρωπαϊκή Ένωση, σύμφωνα με το άρθρο 3·
β)
αναφέρονται στο Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας, ή, σε περίπτωση πράξης χρηματοδότησης μιας δράσης από περισσότερα του ενός ταμεία, αναφέρονται σε αυτά τα ευρωπαϊκά διαρθρωτικά και επενδυτικά ταμεία, σύμφωνα με το άρθρο 4.
Άρθρο 2
Έμβλημα της Ένωσης
1. Το έμβλημα της Ευρωπαϊκής Ένωσης θα δημιουργηθεί σύμφωνα με τα γραφικά πρότυπα που ορίζονται στο παράρτημα.
2. Το έμβλημα της Ένωσης πρέπει να εμφανίζεται με χρώμα σε δικτυακούς τόπους. Σε όλα τα άλλα μέσα, το χρώμα πρέπει να χρησιμοποιείται όπου αυτό είναι εφικτό. Μονόχρωμη έκδοση μπορεί να χρησιμοποιείται μόνο σε αιτιολογημένες περιπτώσεις.
3. Το έμβλημα της Ένωσης πρέπει πάντοτε να είναι εμφανές και να τοποθετείται σε περίοπτη θέση. Η θέση και το μέγεθός του θα πρέπει να είναι ανάλογο σε σχέση με την κλίμακα του υλικού ή του εγγράφου που χρησιμοποιείται. Το ελάχιστο ύψος του εμβλήματος της Ένωσης πρέπει να είναι 1 cm. Σε μικρά διαφημιστικά έντυπα, το ελάχιστο ύψος του εμβλήματος της Ένωσης πρέπει να είναι 5 mm.
4. Όταν το έμβλημα της Ένωσης περιλαμβάνεται σε δικτυακό τόπο, πρέπει να είναι ορατό μόλις γίνεται η πρόσβαση σε αυτόν, χωρίς να χρειάζεται δηλαδή να αλλάξει σελίδα ο χρήστης.
5. Εάν εμφανίζονται και άλλα λογότυπα, το έμβλημα της Ένωσης πρέπει να έχει τουλάχιστον το ίδιο μέγεθος, μετρούμενο σε ύψος ή πλάτος, με το μεγαλύτερο από τα λοιπά λογότυπα. Συνιστάται η τοποθέτηση του εμβλήματος της ΕΕ σε απόσταση από τα λοιπά λογότυπα.
Άρθρο 3
Αναφορά στην Ευρωπαϊκή Ένωση
1. Η ονομασία της Ευρωπαϊκής Ένωσης αναγράφεται πάντοτε ολόκληρη. Η γραμματοσειρά που θα πρέπει να χρησιμοποιείται σε συνδυασμό με το έμβλημα της ΕΕ μπορεί να είναι μία από τις ακόλουθες: Arial, Auto, Calibri, Garamond, Trebuchet, Tahoma και Verdana. Δεν επιτρέπονται πλάγιες ή υπογραμμισμένες παραλλαγές ούτε η χρήση ειδικών εφέ για τους χαρακτήρες.
2. Όσον αφορά τη θέση του κειμένου σε σχέση με το έμβλημα της Ένωσης, δεν υπάρχουν ειδικές προδιαγραφές, αλλά το κείμενο δεν θα πρέπει να επικαλύπτεται με το έμβλημα κατά κανέναν τρόπο.
3. Το μέγεθος των χαρακτήρων θα πρέπει να είναι ανάλογο του μεγέθους του εμβλήματος. Το χρώμα των χαρακτήρων θα πρέπει να είναι ανακλαστικό κυανό, μαύρο ή λευκό, ανάλογα με το υπόβαθρο.
Άρθρο 4
Αναφορά στο Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας
Όταν το Ευρωπαϊκό Ταμείο Θάλασσας και Αλιείας ή τα ευρωπαϊκά διαρθρωτικά και επενδυτικά ταμεία αναφέρονται σε έναν δικτυακό τόπο, η εν λόγω αναφορά πρέπει να είναι ορατή μόλις γίνεται η πρόσβαση σε αυτόν, χωρίς να χρειάζεται δηλαδή να αλλάξει σελίδα ο χρήστης.
Άρθρο 5
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τρίτη ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 11 Ιουλίου 2014.