Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 912/2013
af 23. september 2013
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 452/2008 om udarbejdelse og udvikling af statistikker over uddannelse og livslang læring, for så vidt angår statistikker over uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 452/2008 af 23. april 2008 om udarbejdelse og udvikling af statistikker over uddannelse og livslang læring (1), særlig artikel 6, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 452/2008 er der fastlagt fælles retningslinjer for systematisk udarbejdelse af EF-statistikker på området uddannelse og livslang læring inden for tre specifikke områder, som skal gennemføres ved hjælp af statistiske aktioner.
(2)
Det er nødvendigt at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af individuelle statistiske aktioner med henblik på udarbejdelse af statistikker over uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, som er omfattet af område 1 i forordning (EF) nr. 452/2008.
(3)
I forbindelse med udarbejdelse og formidling af europæiske statistikker for uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne, bør de nationale og europæiske statistiske myndigheder tage hensyn til principperne i den adfærdskodeks for europæiske statistikker, der blev godkendt af Udvalget for det Europæiske Statistiske System i september 2011.
(4)
Ved gennemførelsen af foranstaltninger til udarbejdelse af statistikker over uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer bør der tages hensyn til de eventuelle byrder for uddannelsesinstitutioner og enkeltpersoner og til den seneste aftale mellem UNESCO's statistiske kontor (UIS), Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) og Kommissionen (Eurostat) vedrørende begreber, definitioner, databehandling, hyppighed og frister for fremsendelse af resultater.
(5)
De Forenede Nationers Organisation for Uddannelse, Videnskab og Kultur (UNESCO) har revideret den hidtil anvendte udgave af International Standard Classification of Education (ISCED 1997) for at sikre, at den er i overensstemmelse med udviklingen inden for uddannelsespolitikker og -strukturer.
(6)
For at have international sammenlignelighed mellem uddannelsesstatistikker er det nødvendigt, at medlemsstaterne og EU-institutionerne anvender uddannelsesklassifikationer, der stemmer overens med den reviderede International Standard Classification of Education ISCED 2011 (i det følgende benævnt »ISCED 2011«), som blev vedtaget af UNESCO-medlemsstaterne på deres 36. generalkonference i november 2011.
(7)
Dataindsamling fra administrative og andre kilder om studerendes mobilitet på alle studieforløb bør forbedres for at overvåge fremskridtene og udpege udfordringer samt bidrage til evidensbaseret politikudformning.
(8)
Kommissionens forordning (EU) nr. 88/2011 af 2. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 452/2008 om udarbejdelse og udvikling af statistikker over uddannelse og livslang læring, for så vidt angår statistikker over uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer (2), bør ophæves.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for det Europæiske Statistiske System -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastlægges der regler for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 452/2008 for så vidt angår indsamling, fremsendelse og bearbejdning af statistiske data inden for område 1 om uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer.
Artikel 2
Emner, der er omfattet, og deres kendetegn
Udvælgelsen og definitionen af de emner, der er omfattet af område 1 om uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer, samt en detaljeret liste over deres kendetegn og opdelinger fastsættes som anført i bilag I.
Artikel 3
Referenceperioder og fremsendelse af resultater
1. Data om tilmeldte studerende, nytilmeldte studerende og personale vedrører skoleåret/det akademiske år som fastsat nationalt (år t/t + 1). Årlige data om tilmeldte studerende, nytilmeldte studerende og personale fremsendes årligt til Kommissionen (Eurostat) senest den 30. september i år t + 2. Den første dataindberetning i september 2014 vedrører skoleåret/det akademiske år 2012-2013 som fastsat nationalt.
2. Dimittender vedrører skoleåret/det akademiske år som fastsat nationalt (år t/t + 1) eller kalenderåret (år t + 1). Årlige data om dimittender fremsendes til Kommissionen (Eurostat) en gang om året senest den 30. november i år t + 2.
3. Den første fremsendelse af data om dimittender (undtagen data om dimittender, som har haft et »mobilitets«-ophold i hele studieforløbet), skal indgives i november 2014 og vedrører skoleåret/det akademiske år 2012/13 som fastsat nationalt eller kalenderåret 2013.
4. Den første fremsendelse af data om dimittender, som har haft et »mobilitets«-ophold i hele studieforløbet, skal indgives i november 2017 og vedrører skoleåret/det akademiske år 2015/16 som fastsat nationalt eller kalenderåret 2016.
5. Mobile studerende/dimittender, uanset deres statsborgerskab, kendetegnes ved deres hjemland (forrang til tidligere uddannelse, frem for bopæl, frem for statsborgerskab). Før 2016 indgives oplysninger om »mobile studerende/dimittender« ud fra den nationale definition af »oprindelsesland«. Fra 2016 bør definitionen af oprindelsesland være det land, hvor den gymnasiale eksamen blev tildelt eller det bedste nationale skøn herfor.
6. Data om uddannelsesudgifter vedrører medlemsstatens regnskabsår som fastsat nationalt (år t). Årlige data om uddannelsesudgifter og antal studerende justeret efter dækningen af uddannelsesudgiftsstatistikkerne fremsendes årligt til Kommissionen (Eurostat) senest den 30. november i år t + 2. Den første dataindberetning i november 2014 vedrører regnskabsåret 2012.
Artikel 4
Datakvalitetskrav og kvalitetsrapporteringsramme
1. Datakvalitetskrav og standardkvalitetsrapporter vedrørende uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer fastsættes som anført i bilag II.
2. Medlemsstaterne indsender hvert år en kvalitetsrapport til Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med kravene i bilag II. Standardkvalitetsrapporterne fremsendes sammen med den ISCED-integrerede kortlægning af nationale programmer og kvalifikationer ud fra den model, der er leveret af Kommissionen (Eurostat).
Den første rapport skal henvise til 2014-dataindsamlingsåret (skoleåret/det akademiske år 2012-13). Kvalitetsrapporten vedrørende referenceperioderne i artikel 3 indsendes til Kommissionen senest den 31. januar i år t + 3.
3. Medlemsstaterne tilvejebringer de nødvendige data ved at kombinere forskellige kilder som f.eks. stikprøveundersøgelser, administrative datakilder og andre datakilder.
4. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen (Eurostat) om metoder og kvaliteten af data fra andre anvendte kilder end stikprøveundersøgelser og administrative datakilder, jf. stk. 3.
Artikel 5
Ophævelse
Forordning (EU) nr. 88/2011 ophæves.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2013.


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 91/2014
af 31. januar 2014
om godkendelse af S-methopren som et eksisterende aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter for produkttype 18
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 89, stk. 1, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I Kommissionens forordning (EF) nr. 1451/2007 (2) er der opstillet en liste over aktive stoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I, I A eller I B til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF (3). Denne liste omfatter S-methopren.
(2)
S-methopren er vurderet i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i direktiv 98/8/EF til anvendelse i produkttype 18, insekticider, acaricider og produkter til bekæmpelse af andre leddyr, som er defineret i bilag V til dette direktiv, svarende til produkttype 18 i bilag V til forordning (EU) nr. 528/2012.
(3)
Irland blev udpeget som rapporterende medlemsstat og fremlagde den 29. oktober 2010 rapporten fra den kompetente myndighed samt en henstilling for Kommissionen i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4 og 6, i forordning (EF) nr. 1451/2007.
(4)
Medlemsstaterne og Kommissionen har gennemgået den kompetente myndigheds rapport. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1451/2007 er resultaterne af vurderingen blevet indføjet i en vurderingsrapport ved Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkters møde den 13. december 2013.
(5)
Det fremgår af rapporten, at biocidholdige produkter, der anvendes i produkttype 18 og indeholder S-methopren, kan forventes at opfylde kravene i artikel 5 i direktiv 98/8/EF.
(6)
S-methopren bør derfor godkendes til anvendelse i biocidholdige produkter til produkttype 18.
(7)
Da vurderingen ikke omhandler nanomaterialer, bør godkendelsen ikke omfatte disse materialer i henhold til artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) nr. 528/2012.
(8)
Før et aktivstof godkendes, bør medlemsstaterne, de berørte parter og eventuelt Kommissionen have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
S-methopren godkendes som et aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter til produkttype 18 med forbehold af specifikationerne og betingelserne som fastsat i bilaget.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2014.


Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 566/2013
af 18. juni 2013
om ændring af bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1), særlig artikel 74, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bilag I til forordning (EF) nr. 44/2001 indeholder en liste over de nationale kompetenceregler, der er omhandlet i forordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 4, stk. 2.
(2)
Bilag I til forordning (EF) nr. 44/2001 er blevet ændret flere gange, senest ved Kommissionens forordning (EU) nr. 156/2012 (2), for at ajourføre de nationale kompetenceregler.
(3)
Polen har har givet Kommissionen meddelelse om yderligere ændringer i listen i bilag I.
(4)
I henhold til artikel 2 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Danmark om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (3) bør denne forordning finde anvendelse på folkeretligt grundlag i forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Danmark.
(5)
Forordning (EF) nr. 44/2001 bør derfor ændres -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I bilag I til forordning (EF) nr. 44/2001 affattes leddet vedrørende Polen således:
"-
i Polen: artikel 1103, stk. 4, og artikel 1110 i civilprocesloven (Kodeksu postępowania cywilnego), for så vidt som sidstnævnte udelukkende fastsætter kompetence på grundlag af en af følgende omstændigheder: Sagsøgeren er polsk statsborger eller har sædvanligt opholdssted, bopæl eller hjemsted i Polen."
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2013.


Input:
PADOMES LĒMUMS 2012/514/KĀDP
(2012. gada 24. septembris),
ar ko groza un pagarina Lēmumu 2010/576/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā (EUPOL RD Congo)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2010. gada 23. septembrī pieņēma Lēmumu 2010/576/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā (EUPOL RD Congo) (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2011/537/KĀDP (2). EUPOL RD Congo termiņš beidzas 2012. gada 30. septembrī.
(2)
Politikas un drošības komiteja 2012. gada 13. jūlijā apstiprināja ieteikumu, ka EUPOL RDC Congo būtu jāpagarina par vienu gadu, kam sekotu divpadsmit mēnešus ilgs galīgais pārejas posms, kura mērķis būtu nodot misijas uzdevumus.
(3)
Tādējādi EUPOL RD Congo termiņš būtu jāpagarina līdz 2013. gada 30. septembrim.
(4)
Ir jānosaka finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu ar EUPOL RD Congo saistītos izdevumus laikposmam no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim.
(5)
Ir arī jāpielāgo konkrēti noteikumi attiecībā uz ES klasificētu informāciju.
(6)
EUPOL RD Congo tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2010/576/KĀDP groza šādi:
1)
lēmuma 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Eiropas Savienības policijas misiju, ko veic saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā (turpmāk "EUPOL RD Congo" jeb "misija") un kas izveidota ar Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP, pagarina uz laikposmu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim.";
2)
lēmuma 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
"1. Lai Kongo Nacionālās policijas (KNP) reformu procesā panāktu augstāku attīstības pakāpi un lielāku noturību, EUPOL RD Congo sniedz palīdzību Kongo iestādēm policijas rīcības plāna īstenošanā un stratēģiskās sistēmas pamatnostādņu izstrādē. Misija sniegs ieguldījumu vietējos un starptautiskos centienos stiprināt KNP spējas. EUPOL RD Congo ir vērsta uz konkrētu rīcību un projektiem, lai reformu procesa stratēģiskā līmenī nostiprinātu tās darbības, stiprinātu spējas un sekmētu KNP un plašākas krimināltiesību sistēmas struktūru mijiedarbību, ar mērķi efektīvāk atbalstīt seksuālas vardarbības un nesodāmības apkarošanu. EUPOL RD Congo darbojas ciešā sadarbībā ar citiem Savienības, starptautiskiem un divpusējiem līdzekļu devējiem, lai izvairītos no centienu dubultošanas.";
3)
lēmuma 7. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
"3. Visi personāla locekļi ievēro īpašus misijai paredzētus minimālos operatīvos drošības standartus un misijas drošības plānu, kas atbilst Savienības drošības politikai uz vietas. Attiecībā uz tādas ES klasificētas informācijas aizsardzību, kas personālam ir uzticēta, pildot pienākumus, visi personāla locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas noteikti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (3).
4)
lēmuma 12. pantu aizstāj ar šādu:
"12. pants
Drošība
1. Civilais operāciju komandieris vada misijas vadītāja veikto EUPOL RDC Congo drošības pasākumu plānošanu un nodrošina to pareizu un efektīvu īstenošanu saskaņā ar 5. un 9. pantu.
2. Misijas vadītājs ir atbildīgs par misijas drošību un par to, ka tiek nodrošināta atbilstība minimālajām drošības prasībām, ko piemēro misijai, atbilstīgi Savienības politikai attiecībā uz tāda personāla drošību, ko izvieto ārpus Savienības, lai veiktu operācijas saskaņā ar LES V sadaļu un to papildinošiem instrumentiem.
3. Misijas vadītājam palīdz vecākā misijas drošības amatpersona (SMSO), kas ir pakļauta misijas vadītājam un kas uztur arī ciešas darba attiecības ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD).
4. Pirms savu pienākumu izpildes sākšanas EUPOL RD Congo personāls saskaņā ar OPLAN piedalās obligātās drošības apmācībās. Tāpat personālam darbības vietā regulāri rīko prasmes nostiprinošas apmācības, kuras organizē SMSO.
5. Misijas vadītājs nodrošina ES klasificētas informācijas aizsardzību saskaņā ar Lēmumu 2011/292/ES.";
5)
lēmuma 14. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
"Ar misijas īstenošanu saistīto izdevumu segšanai paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2012. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim ir EUR 6 750 000.";
6)
lēmuma 16. pantu aizstāj ar šādu:
"16. pants
Klasificētas informācijas izpaušana
1. AP ir pilnvarots saskaņā ar Lēmumu 2011/292/ES attiecīgos gadījumos un atbilstīgi misijas vajadzībām nodot ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm misijas vajadzībām sagatavotu ES klasificētu informāciju un dokumentus ar klasifikācijas pakāpi līdz "CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL".
2. AP ir arī pilnvarots saskaņā ar Lēmumu 2011/292/ES atbilstīgi misijas operatīvajām vajadzībām nodot ANO klasificētu ES informāciju un dokumentus, kuri izstrādāti misijas vajadzībām un kuru slepenības pakāpe ir līdz "RESTREINT UE / EU RESTRICTED". Šim nolūkam sagatavo vienošanos starp AP un kompetentajām ANO iestādēm.
3. Īpašu un neatliekamu operatīvu vajadzību gadījumā AP ir arī pilnvarots saskaņā ar Lēmumu 2011/292/ES uzņēmējvalstij nodot misijas vajadzībām sagatavotu ES klasificētu informāciju un dokumentus ar slepenības pakāpi līdz "RESTREINT UE / EU RESTRICTED". Šim nolūkam sagatavo vienošanos starp AP un kompetentajām uzņēmējvalsts iestādēm.
4. AP ir pilnvarots ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm nodot ES neklasificētus dokumentus, kas ir saistīti ar misijas apspriešanu Padomē un uz ko saskaņā ar Padomes reglamenta (4) 6. panta 1. punktu attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu.
5. Pilnvaras, kas minētas 1. līdz 4.punktā, kā arī pilnvaras noslēgt 2. un 3. punktā minētās vienošanās, AP var deleģēt tā pakļautībā esošām personām, civilajam operāciju komandierim un/vai misijas vadītājam.
7)
lēmuma 18. panta otro daļu aizstāj ar šādu:
"To piemēro no 2010. gada 1. oktobra līdz 2013. gada 30. septembrim."
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2012. gada 24. septembrī


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 643/2014 DER KOMMISSION
vom 16. Juni 2014
zur Festlegung technischer Durchführungsstandards für die Meldung der für den Bereich der betrieblichen Altersversorgungssysteme relevanten nationalen Aufsichtsvorschriften gemäß Richtlinie 2003/41/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2003/41/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 3. Juni 2003 über die Tätigkeiten und die Beaufsichtigung von Einrichtungen der betrieblichen Altersversorgung (1), insbesondere auf Artikel 20 Absatz 11 Unterabsatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Richtlinie 2003/41/EG verpflichtet die Mitgliedstaaten, die Europäische Aufsichtsbehörde für das Versicherungswesen und die betriebliche Altersversorgung (EIOPA) über ihre nationalen Aufsichtsvorschriften zu unterrichten, die für den Bereich der betrieblichen Altersversorgungssysteme relevant sind, aber nicht unter die in Artikel 20 Absatz 1 der genannten Richtlinie genannten nationalen sozial- und arbeitsrechtlichen Vorschriften (im Folgenden „nationale Aufsichtsvorschriften“) fallen. Die in dieser Verordnung festgelegten Anforderungen wirken sich nicht auf die in der Richtlinie 2003/41/EG vorgesehenen Zuständigkeiten der Mitgliedstaaten hinsichtlich der auf Einrichtungen der betrieblichen Altersversorgung anzuwendenden nationalen sozial- und arbeitsrechtlichen Vorschriften aus.
(2)
Es ist angemessen, dass die EIOPA die im Rahmen dieser Verordnung gemeldeten Angaben auf ihrer Website bereitstellt und damit auf Unionsebene eine zentrale Informationsquelle über nationale Aufsichtsvorschriften schafft.
(3)
Es wird anerkannt, dass in den Mitgliedstaaten auf betriebliche Altersversorgungssysteme anwendbare Bestimmungen auf Gebieten wie dem Gesellschaftsrecht, dem Stiftungsrecht und dem Insolvenzrecht bestehen können, die über nationale Aufsichtsvorschriften hinausgehen. Mit der in dieser Verordnung vorgesehenen Meldepflicht wird keine vollständige Aufstellung sämtlicher gesetzlicher und regulatorischer Vorschriften, nach denen betriebliche Altersversorgungssysteme arbeiten, bezweckt.
(4)
Gemäß Artikel 4 der Richtlinie 2003/41/EG können die Mitgliedstaaten beschließen, die Bestimmungen der Artikel 9 bis 16 und der Artikel 18, 19 und 20 jener Richtlinie auf das betriebliche Altersversorgungsgeschäft von Versicherungsunternehmen anzuwenden, die unter die Richtlinie 2002/83/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (2) fallen. Mitgliedstaaten, die diese Option in Anspruch nehmen, wenden auf Versicherungsunternehmen eine Reihe nationaler Aufsichtsvorschriften an, die sich von den für betriebliche Altersversorgungssysteme geltenden Bestimmungen unterscheiden. Bei Mitgliedstaaten, die sich für diese Option entscheiden, sollte die Meldepflicht auch Informationen über die in Artikel 7 Absatz 2 der Richtlinie 2003/41/EG genannten Vermögenswerte und Verbindlichkeiten einschließen.
(5)
Im Interesse der Einheitlichkeit der Meldungen sollte eine Vorlage bereitgestellt werden, die die zuständigen Behörden bei der Übermittlung der verlangten Informationen an die EIOPA zu verwenden haben. Damit die übermittelten Informationen leicht zugänglich und vergleichbar sind, sollte die in der Vorlage enthaltene Aufstellung den maßgeblichen Bestimmungen der Richtlinie 2003/41/EG entsprechen. Die Vorlage sollte auch die Meldung nicht in der Aufstellung erfasster nationaler Aufsichtsvorschriften erleichtern, die zwar aufsichtsrechtlicher Natur sind, aber nicht unmittelbar mit der Umsetzung von Artikeln der Richtlinie 2003/41/EG zusammenhängen.
(6)
Da die Strukturen von Einrichtungen der betrieblichen Altersversorgung durch das Unionsrecht nicht harmonisiert werden, bestehen zahlreiche unterschiedliche Strukturen, nach denen die Altersversorgung in den Mitgliedstaaten organisiert ist. Die zuständigen Behörden sollten die Namen dieser Einrichtungen melden und gegebenenfalls die auf die verschiedenen Arten von Strukturen anzuwendenden nationalen Aufsichtsvorschriften angeben.
(7)
Die den zuständigen Behörden in den Artikeln 17a bis 17d der Richtlinie 2003/41/EG auferlegte Meldepflicht hinsichtlich der Solvabilitätsspannen und des Garantiefonds wird in der Meldevorlage durch die Bezugnahme auf Artikel 17 Absatz 2 der genannten Richtlinie erfasst.
(8)
In einigen Mitgliedstaaten gelten die nationalen aufsichtsrechtlichen Vorschriften nicht im gesamten Hoheitsgebiet des betreffenden Mitgliedstaats. Aus diesem Grund sollten die zuständigen Behörden in der Vorlage angeben, ob ihre nationalen Aufsichtsvorschriften für unterschiedliche Gebiete innerhalb ihres Staates gelten und welchen territorialen Anwendungsbereich die gemeldeten Vorschriften haben.
(9)
Informationen über nationale Aufsichtsvorschriften müssen auf dem neuesten Stand gehalten werden, ohne die zuständigen Behörden unverhältnismäßig stark zu belasten. Deshalb sollte die Meldung nur einmal jährlich erfolgen. Im Interesse einer höheren Kohärenz in Bezug auf die Offenlegung der Informationen sind das Datum, auf das sich die Meldungen beziehen, und das Datum, an dem die Meldungen der EIOPA übermittelt werden, festzulegen. Für die zuständigen Behörden sollte die Möglichkeit bestehen, diese Informationen auf freiwilliger Basis auch zwischen den Meldestichtagen zu aktualisieren.
(10)
Um sicherzustellen, dass die Informationen über nationale Aufsichtsvorschriften kurz nach Inkrafttreten dieser Verordnung zur Verfügung stehen, sollte die erste Übermittlung von Informationen innerhalb von sechs Monaten nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung stattfinden.
(11)
Laut Erwägungsgrund 32 der Richtlinie 2010/78/EU des Europäischen Parlaments und des Rates (3) sollten die von der EIOPA entwickelten technischen Standards die Zuständigkeiten der Mitgliedstaaten hinsichtlich der Aufsichtsvorschriften für solche Einrichtungen gemäß der Richtlinie 2003/41/EG nicht berühren.
(12)
Diese Verordnung stützt sich auf den Entwurf technischer Durchführungsstandards, den die EIOPA der Kommission vorgelegt hat.
(13)
Zu dem Entwurf der technischen Durchführungsstandards, auf dem diese Verordnung beruht, hat die EIOPA offene öffentliche Konsultationen durchgeführt, eine Analyse der möglichen Kosten- und Nutzeneffekte vorgenommen und die Stellungnahme der nach Artikel 37 der Verordnung (EU) Nr. 1094/2010 des Europäischen Parlaments und des Rates (4) eingesetzten Interessengruppe betriebliche Altersversorgung eingeholt -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Meldeverfahren
(1) Die zuständigen Behörden übermitteln der EIOPA die Informationen über nationale Aufsichtsvorschriften erstmals innerhalb von sechs Monaten nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung und anschließend jeweils bis zum 30. Juni eines jeden auf das Jahr, in dem diese Sechsmonatsfrist endet, folgenden Kalenderjahres.
(2) Die erste Informationsübermittlung bezieht sich auf die nationalen Aufsichtsvorschriften, die am Tag des Inkrafttretens dieser Verordnung in Kraft sind. Die jährlichen Informationsübermittlungen beziehen sich auf die nationalen Aufsichtsvorschriften, die am 1. März des jeweiligen Kalenderjahres in Kraft sind.
(3) Die zuständigen Behörden können der EIOPA jederzeit auf freiwilliger Basis aktualisierte Informationen über ihre nationalen Aufsichtsvorschriften übermitteln.
Artikel 2
Format und Vorlagen für die Meldungen
(1) Zur Meldung und Aktualisierung ihrer nationalen Aufsichtsvorschriften verwenden die zuständigen Behörden die im Anhang enthaltene Vorlage und geben Folgendes an:
a)
die Bezeichnung der zuständigen Behörde, den Namen des Mitgliedstaats und das Datum der Übermittlung an die EIOPA;
b)
ob es sich um eine erstmalige, eine freiwillige oder eine jährliche Übermittlung handelt;
c)
ob sich die Informationsübermittlung auf Versicherungsunternehmen im Sinne von Artikel 4 der Richtlinie 2003/41/EG bezieht und um welche Art von Versicherungsunternehmen es sich handelt;
d)
ob in dem Mitgliedstaat im Bereich der Einrichtungen der betrieblichen Altersversorgung mehrere Arten von Strukturen bestehen; wenn ja, sind die Bezeichnungen der betreffenden Arten von Strukturen und die für sie geltenden nationalen Aufsichtsvorschriften zu nennen;
e)
ob die gemeldeten Bestimmungen in unterschiedlichen Gebieten innerhalb eines Mitgliedstaats gelten und, wenn ja, der territoriale Anwendungsbereich der gemeldeten Bestimmungen;
f)
Verweise auf die jeweiligen amtlichen Bezeichnungen und Nummern der Gesetze und sonstigen maßgeblichen Rechtsakte, einschließlich der Titel und Nummern von maßgeblichen Abschnitten und Paragraphen, sofern zutreffend;
g)
einen Hyperlink zum maßgeblichen Teil der Website mit den vollständigen Texten der Gesetze und sonstigen maßgeblichen Rechtsakten, sofern verfügbar.
(2) Bestehen in einem Mitgliedstaat nationale Aufsichtsvorschriften, die nicht in der im Anhang enthaltenen Vorlage erfasst sind, führt die zuständige Behörde diese Bestimmungen in der Rubrik „Sonstige“ auf.
(3) Die zuständigen Behörden übermitteln der EIOPA die ausgefüllten Vorlagen in elektronischem Format.
Artikel 3
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 16. Juni 2014


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1277/2014 AL COMISIEI
din 1 decembrie 2014
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 37/2010 în ceea ce privește substanța „lasalocid”
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 470/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 6 mai 2009 de stabilire a procedurilor comunitare în vederea stabilirii limitelor de reziduuri ale substanțelor farmacologic active din alimentele de origine animală, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2377/90 al Consiliului și de modificare a Directivei 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 726/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (1), în special articolul 14 coroborat cu articolul 17,
având în vedere avizul Agenției Europene pentru Medicamente formulat de Comitetul pentru medicamente de uz veterinar,
întrucât:
(1)
Limita maximă de reziduuri (denumită în continuare „LMR”) pentru substanțele farmacologic active destinate utilizării în Uniune în medicamentele de uz veterinar pentru animalele de la care se obțin produse alimentare sau în produsele biocide folosite în zootehnie trebuie să fie stabilită în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 470/2009.
(2)
Substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea acestora în ceea ce privește LMR în produsele alimentare de origine animală sunt stabilite în anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 al Comisiei (2).
(3)
Lasalocidul este inclus în prezent în tabelul 1 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 ca substanță permisă pentru speciile de păsări de curte, pentru mușchi, piele și țesut adipos, ficat, rinichi și ouă, precum și pentru speciile de bovine, pentru mușchi, piele și țesut adipos, ficat și rinichi, cu excepția animalelor de la care se obține lapte destinat consumului uman.
(4)
O cerere privind modificarea rubricii existente pentru lasalocid a fost înaintată Agenției Europene pentru Medicamente.
(5)
S-au furnizat date suplimentare privind lasalocidul, care au fost evaluate de Comitetul pentru medicamente de uz veterinar. În consecință, comitetul respectiv a recomandat modificarea actualei doze zilnice acceptabile de lasalocid, precum și a LMR actuale pentru lasalocid în păsările de curte.
(6)
În conformitate cu articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 470/2009, Agenția Europeană pentru Medicamente ia în considerare utilizarea limitelor maxime de reziduuri stabilite pentru substanțele farmacologic active într-un produs alimentar anume pentru alte alimente derivate din aceeași specie sau limitele maxime de reziduuri stabilite pentru o substanță farmacologic activă într-una sau mai multe specii, pentru specii diferite.
(7)
Comitetul pentru medicamente de uz veterinar a concluzionat că extrapolarea la alte specii de la care se obțin produse alimentare nu poate fi aprobată pentru această substanță.
(8)
Prin urmare, rubrica rezervată substanței lasalocid în tabelul 1 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 ar trebui modificată în consecință.
(9)
Este adecvat să se stabilească un termen rezonabil care să permită părților interesate în cauză să adopte eventualele măsuri necesare pentru a se conforma noii LMR.
(10)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru medicamentele de uz veterinar,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa la Regulamentul (UE) nr. 37/2010 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Se aplică de la 20 februarie 2015.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 1 decembrie 2014.


Input:
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1258/2012
ze dne 28. listopadu 2012
o rozdělení rybolovných práv na základě Protokolu mezi Evropskou unií a Madagaskarskou republikou, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle platné dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi oběma stranami
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 15. listopadu 2007 přijala Rada nařízení (ES) č. 31/2008 o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Madagaskarskou republikou o partnerství v odvětví rybolovu (1) (dále jen „dohoda o partnerství“).
(2)
Dne 10. května 2012 byl parafován nový protokol k dohodě o partnerství (dále jen „nový protokol“). Nový protokol uděluje plavidlům EU rybolovná práva ve vodách, které v oblasti rybolovu spadají pod svrchovanost nebo podléhají jurisdikci Madagaskaru.
(3)
Dne 28. listopadu 2012 přijala Rada rozhodnutí 2012/826/EU (2) o podpisu a prozatímním provádění nového protokolu.
(4)
Měl by být stanoven způsob rozdělení rybolovných práv mezi členské státy na celou dobu uplatňování nového protokolu.
(5)
Jestliže se zdá, že oprávnění k rybolovu nebo rybolovná práva přidělená Unii v rámci nového protokolu nejsou plně využívána, uvědomí o tom Komise dotčené členské státy v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1006/2008 ze dne 29. září 2008 o udělování oprávnění k rybolovným činnostem provozovaným rybářskými plavidly Společenství mimo vody Společenství a o přístupu plavidel třetích zemí do vod Společenství (3). Neobdržení odpovědi ve lhůtě, o níž rozhodne Rada, je třeba považovat za potvrzení toho, že plavidla dotčeného členského státu v daném období plně nevyužívají svých rybolovných práv. Uvedenou lhůtu je třeba stanovit.
(6)
Vzhledem k tomu, že protokol se má prozatímně provádět ode dne jeho podpisu a nejdříve ode dne 1. ledna 2013, je třeba, aby se toto nařízení použilo od takto určeného dne,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Rybolovná práva stanovená na základě Protokolu mezi Evropskou unií a Madagaskarskou republikou, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle platné dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi oběma stranami (dále jen „protokol“), se mezi členské státy rozdělují takto:
Druh plavidla
Členský stát
Rybolovná práva
Plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí
Španělsko
21
Francie
18
Itálie
1
Plavidla pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru s prostorností nad 100 GT
Španělsko
17
Francie
9
Portugalsko
5
Spojené království
3
Plavidla pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru s prostorností 100 GT nebo méně
Francie
22
2. Nařízení (ES) č. 1006/2008 se použije, aniž je dotčena dohoda o partnerství.
3. Pokud žádosti o oprávnění k rybolovu z členských států uvedených v odstavci 1 nevyčerpají všechna rybolovná práva stanovená protokolem, zváží Komise žádosti o oprávnění k rybolovu od jakéhokoliv jiného členského státu podle článku 10 nařízení (ES) č. 1006/2008.
4. Lhůta, během níž musejí členské státy potvrdit, že plně nevyužívají udělených rybolovných práv, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 1006/2008, je stanovena na deset pracovních dnů ode dne, kdy jim Komise sdělí, že rybolovná práva nejsou plně využívána.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne podpisu protokolu, nejdříve však od 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. listopadu 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG 705/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. június 25.)
a törmelék rizsre vonatkozó behozatali vám megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról és a 922/72/EGK, a 234/79/EGK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 183. cikke a) pontjára,
mivel:
(1)
Az Európai Közösség és Thaiföld között a rizsre vonatkozóan létrejött megállapodás (2), amelyet a 2005/953/EK tanácsi határozat (3) hagyott jóvá, úgy rendelkezik, hogy az Unió tonnánként 65 EUR behozatali vámot vet ki a törmelék rizsre.
(2)
Az Unió és Thaiföld között létrejött megállapodás végrehajtásához az 1234/2007/EK tanácsi rendelet (4) 140. cikke tonnánként 65 EUR összegben állapítja meg a törmelék rizsre vonatkozó behozatali vámot.
(3)
Az 1234/2007/EK rendeletet hatályon kívül helyező és felváltó 1308/2013/EU rendelet nem tartalmaz az 1234/2007/EK rendelet 140. cikkéhez hasonló rendelkezést. A behozatali vámok tekintetében az 1308/2013/EU rendelet 183. cikke felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy végrehajtási aktusokat fogadjon el az alkalmazandó behozatali vám mértékének a - többek között egy, az Európai Unió működéséről szóló szerződésnek megfelelően kötött nemzetközi megállapodásban előírt - szabályok szerint történő megállapításáról.
(4)
Az Unió és Thaiföld közötti megállapodás folyamatos betartása érdekében meg kell állapítani a törmelék rizsre vonatkozó behozatali vám mértékét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A közös vámtarifában rögzített behozatali vám mértékétől eltérve a 1006 40 00 KN-kód alá tartozó törmelék rizs behozatalára vonatkozó vám mértéke tonnánként 65 EUR.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. június 25-én.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 165/2013
2013 m. vasario 22 d.
kuriuo iš anksto nustatomas 2013 m. pagalbos už privatų sviesto sandėliavimą dydis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 43 straipsnio a ir d punktus kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 28 straipsnyje numatyta skirti pagalbą už privatų sviesto sandėliavimą;
(2)
sviesto kainų ir atsargų pokyčiai rodo, kad rinkos pusiausvyra yra sutrikusi, o šį sutrikimą galima pašalinti arba sumažinti sezoniniu sandėliavimu. Atsižvelgiant į dabartinę rinkos situaciją, tikslinga nuo 2013 m. kovo 1 d. skirti pagalbą už privatų sviesto sandėliavimą;
(3)
2008 m. rugpjūčio 20 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 826/2008, kuriuo nustatomos bendrosios pagalbos už privatų tam tikrų žemės ūkio produktų saugojimą skyrimo taisyklės (2), nustatytos bendrosios pagalbos už privatų saugojimą schemos įgyvendinimo taisyklės;
(4)
pagal Reglamento (EB) Nr. 826/2008 6 straipsnį iš anksto nustatyta pagalba turi būti skiriama remiantis to reglamento III skyriuje numatytomis išsamiomis taisyklėmis ir sąlygomis;
(5)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 29 straipsniu, pagalbos dydis turėtų būti nustatomas atsižvelgiant į sandėliavimo išlaidas ir tikėtinas šviežio sviesto bei sviesto atsargų kainų tendencijas;
(6)
tikslinga nustatyti pagalbos, skirtos nurodytų produktų įvežimo ir išvežimo, kasdienėms sandėliavimo šaltuosiuose sandėliuose ir finansinėms išlaidoms padengti, dydį;
(7)
siekiant palengvinti dabartinės priemonės įgyvendinimą ir atsižvelgiant į valstybėse narėse taikomą praktiką, pagalba turėtų būti skiriama tik jau sandėliuojamiems produktams. Todėl reikėtų numatyti nuo Reglamento (EB) Nr. 826/2008 7 straipsnio 3 dalies leidžiančią nukrypti nuostatą;
(8)
siekiant užtikrinti administracinių procedūrų veiksmingumą ir jas supaprastinti, jei pagalbos paraiškoje jau nurodyta reikalaujama išsami informacija apie sandėliavimą, nereikėtų prašyti pateikti tos pačios informacijos po sutarties sudarymo, kaip tai numatyta Reglamento (EB) Nr. 826/2008 20 straipsnio pirmos pastraipos a punkte;
(9)
siekiant supaprastinti procedūras ir užtikrinti logistinį veiksmingumą, valstybėms narėms turėtų būti leista netaikyti reikalavimo nurodyti sutarties numerį ant kiekvieno sandėliuojamo vieneto, jei sutarties numeris nurodytas sandėlio registracijos žurnale;
(10)
siekiant užtikrinti administracinių procedūrų veiksmingumą ir jas supaprastinti, taip pat atsižvelgiant į išskirtinę sviesto sandėliavimo padėtį, pagal Reglamento (EB) Nr. 826/2008 36 straipsnio 6 dalį turėtų būti patikrinta ne mažiau kaip pusė sutarčių. Todėl reikėtų numatyti nuo to straipsnio leidžiančią nukrypti nuostatą;
(11)
2009 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009, kuriuo nustatomos išsamios valstybių narių bendrojo rinkų organizavimo įgyvendinimo, tiesioginių išmokų tvarkos, žemės ūkio produktų gamybos ir pardavimo skatinimo, atokiausiems regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms taikomos tvarkos informacijos ir dokumentų teikimo Komisijai taisyklės (3), nustatytos bendrosios taisyklės, pagal kurias kompetentingos valstybių narių institucijos Komisijai teikia informaciją ir dokumentus. Tose taisyklėse visų pirma aptariamas valstybių narių įpareigojimas naudoti Komisijos nurodytas informacines sistemas ir valdžios institucijoms arba individualiems vartotojams, kurie įgalioti siųsti pranešimus, suteiktų prieigos teisių tvirtinimas. Be to, tame reglamente nustatyti bendrieji informacinėms sistemoms taikomi principai, kuriais užtikrinamas dokumentų autentiškumas, vientisumas ir tinkamumas naudoti ateityje. Jame taip pat numatyta asmens duomenų apsauga;
(12)
remiantis Reglamentu (EB) Nr. 792/2009, įpareigojimas naudoti informacines sistemas pagal tą reglamentą turi būti numatytas reglamentuose, kuriais nustatomas įpareigojimas teikti konkrečius pranešimus;
(13)
Komisija sukūrė elektroninio dokumentų tvarkymo ir procedūrų valdymo informacinę sistemą, naudojamą vidaus darbo procedūroms ir ryšiams su valdžios institucijomis, dalyvaujančiomis įgyvendinant bendrą žemės ūkio politiką;
(14)
manoma, kad įpareigojimai teikti pranešimus apie privatų sviesto sandėliavimą, ypač nurodytieji Reglamento (EB) Nr. 826/2008 35 straipsnyje, gali būti vykdomi naudojantis ta sistema pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009;
(15)
siekiant aiškumo, šis reglamentas turėtų nustoti galioti paskutinę sandėliavimo pagal sutartį laikotarpio dieną;
(16)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Šiuo reglamentu numatoma pagalba už privatų sūdyto ir nesūdyto sviesto sandėliavimą, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 28 straipsnio a punkte, pagal sutartis, sudarytas nuo 2013 m. kovo 1 d.
2. Jei šiame reglamente nenumatyta kitaip, taikomas Reglamentas (EB) Nr. 826/2008.
2 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 826/2008 16 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytas matavimo vienetas - sandėliuojama partija, atitinkanti vienodos sudėties bei kokybės toje pačioje gamykloje pagaminto, tą pačią dieną į tą patį sandėlį priimto ir ne mažiau kaip vieną toną sveriančio produkto, kuriam taikomas šis reglamentas, kiekį.
3 straipsnis
1. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 826/2008 7 straipsnio 3 dalies, paraiškos teikiamos tik dėl jau sandėliuojamų produktų.
2. Reglamento (EB) Nr. 826/2008 20 straipsnio pirmos pastraipos a punktas netaikomas.
3. Valstybės narės gali netaikyti Reglamento (EB) Nr. 826/2008 22 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytų reikalavimų pažymėti sutarties numerį, jei sandėlio valdytojas įsipareigoja sutarties numerį įrašyti į to reglamento I priedo III skyriuje nurodytą žurnalą.
4. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 826/2008 36 straipsnio 6 dalies, pasibaigus sandėliavimo pagal sutartį laikotarpiui, už patikrą atsakinga institucija per visą produktų išvežimo iš sandėlių laikotarpį, t. y. 2013 m. rugpjūčio mėn.-2014 m. vasario mėn., ima ėminius ir patikrina bent pagal pusę sutarčių sandėliuojamo sviesto svorį ir atpažinties duomenis.
4 straipsnis
1. Pagalba, skiriama už 1 straipsnyje nurodytus produktus:
-
14,88 EUR už toną sandėliuojamo produkto, kai sandėliavimo išlaidos yra pastovios,
-
0,25 EUR už toną sandėliuojamo produkto, kai kaina skaičiuojama už kiekvieną sandėliavimo pagal sutartį dieną.
2. Produktai į sutartyje numatytą sandėlį atvežami nuo 2013 m. kovo 1 d. iki rugpjūčio 15 d. Produktus išvežti iš sandėlio galima tik nuo 2013 m. rugpjūčio 16 d. Sandėliavimo pagal sutartį laikotarpis baigiasi dieną, einančią prieš produktų išvežimo iš sandėlio dieną, arba ne vėliau kaip paskutinę vasario mėn., einančio po metų, kuriais produktai atvežti į sutartyje numatytą sandėlį, dieną.
3. Pagalba gali būti skiriama tik jei sandėliavimo pagal sutartį laikotarpis trunka nuo 90 iki 210 dienų.
5 straipsnis
1. Valstybės narės praneša Komisijai:
a)
iki kiekvieno antradienio praėjusios savaitės kiekius, dėl kurių sudarytos sutartys, taip pat produktų kiekius, dėl kurių pateiktos paraiškos sudaryti sutartis, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 826/2008 35 straipsnio 1 dalies a punkte;
b)
ne vėliau kaip iki kiekvieno mėnesio pabaigos informaciją apie praėjusio mėnesio atsargas, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 826/2008 35 straipsnio 1 dalies b punkte.
2. 1 dalyje nurodyti pranešimai pateikiami remiantis Reglamentu (EB) Nr. 792/2009.
6 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis nustoja galioti 2014 m. vasario 28 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 22 d.


Input:
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 991/2013
оd 15. listopada 2013.
o utvrđivanju oblika i sadržaja računovodstvenih podataka koji se dostavljaju Komisiji za poravnanje računa EFJP-a i EPFRR-a te za praćenje i predviđanja
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (1), a posebno njezin članak 42.,
budući da:
(1)
Člankom 8. stavkom 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 885/2006 (2) predviđa se utvrđivanje oblika i sadržaja računovodstvenih podataka iz članka 7. stavka 1. točke (c) te Uredbe te načina njihova dostavljanja Komisiji.
(2)
Oblik i sadržaj računovodstvenih podataka koji se dostavljaju Komisiji za poravnanje računa Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR) te za praćenje i predviđanja trenutačno su utvrđeni Provedbenom uredbom Komisije (EU) br. 799/2012 (3).
(3)
Prilozi Provedbenoj uredbi (EU) br. 799/2012 ne mogu se upotrebljavati u svrhe za koje su namijenjeni u financijskoj godini 2014. Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 799/2012 treba stoga staviti izvan snage i zamijeniti novom uredbom kojom se utvrđuju oblik i sadržaj računovodstvenih podataka za tu financijsku godinu.
(4)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za poljoprivredne fondove,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Oblik i sadržaj računovodstvenih podataka iz članka 7. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 885/2006 te način njihova dostavljanja Komisiji utvrđeni su u prilozima I. (tablica X), II. (Tehničke specifikacije za prijenos računalnih datoteka u EFJP i EPFRR), III. (Kratki pregled) i IV. (Struktura proračunskih oznaka EPFRR-a [F109]) ovoj Uredbi.
Članak 2.
Provedbena uredba (EU) br. 799/2012 stavlja se izvan snage s učinkom od 16. listopada 2013.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana njezine objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 16. listopada 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. listopada 2013.


Input:
VERORDNUNG (EU) Nr. 1202/2013 DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
vom 20. November 2013
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1215/2009 des Rates hinsichtlich der Zollkontingente für Wein
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 207 Absatz 2,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
nach Zuleitung des Entwurfs des Gesetzgebungsakts an die nationalen Parlamente,
gemäß dem ordentlichen Gesetzgebungsverfahren (1),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Seit dem Jahr 2000 gewährt die Union für nahezu alle Erzeugnisse mit Ursprung in den westlichen Balkanländern uneingeschränkten zollfreien Zugang zum Unionsmarkt. Derzeit wird dieses System durch die Verordnung (EG) Nr. 1215/2009 des Rates (2) geregelt.
(2)
Für alle westlichen Balkanländer mit Ausnahme des Kosovo (3) gelten im Rahmen der mit diesen Ländern geschlossenen Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommen oder der Interimsabkommen über Handel und Handelsfragen präferenzielle Handelsregelungen, einschließlich einzelner Zollkontingente.
(3)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1215/2009 wurde für Wein ein Gesamtzollkontingent von 50 000 hl zur Verfügung gestellt, das in der Reihenfolge der Anträge („Windhundverfahren“) allen Begünstigten offen steht, sofern ihre einzelnen Zollkontingente im Rahmen der Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommen oder der Interimsabkommen ausgeschöpft sind.
(4)
Für die sozioökonomische Entwicklung des Kosovos, das seine Fähigkeit zur Ausfuhr von Wein bewiesen hat, ist ein stabiler Zugang zum Unionsmarkt notwendig. Den kosovarischen Weinerzeugern fehlt die notwendige Planungssicherheit für ihre Ausfuhren, solange ihnen kein einzelnes Zollkontingent zur Verfügung steht.
(5)
Es ist angezeigt, ein einzelnes jährliches Zollkontingent von 20 000 hl für Weinausfuhren aus dem Kosovo in die Union vorzusehen und das allen Begünstigten zur Verfügung stehende jährliche Gesamtzollkontingent für Wein entsprechend von 50 000 hl auf 30 000 hl zu verringern.
(6)
Die Zuteilung eines einzelnen Zollkontingents wird erreicht durch Schließung des bestehenden Gesamtzollkontingents und die Eröffnung von zwei neuen Kontingenten, deren Gesamtmenge der Menge des geschlossenen Zollkontingents entspricht.
(7)
Ferner ist es angezeigt, einen Mechanismus einzuführen, mit dem Rechtsunsicherheiten hinsichtlich der Zollkontingente, die am Tag des Inkrafttretens dieser Verordnung zur Verfügung stehen, vermieden werden; zudem muss verhindert werden, dass das Gesamtvolumen der gewährten Zugeständnisse 50 000 hl überschreitet.
(8)
Da sich das Gesamtvolumen der Zugeständnisse nicht ändert, berührt diese Verordnung nicht den Weinsektor der Union. Die einzelnen Zugeständnisse im Rahmen der Stabilisierungs- und Assoziierungsabkommen oder der Interimsabkommen bleiben ebenfalls von dieser Verordnung unberührt.
(9)
Diese Verordnung berührt nicht die Verpflichtungen der Union im Rahmen der Welthandelsorganisation (WTO) und erfordert keine WTO-Ausnahmeregelung.
(10)
Die Verordnung (EG) Nr. 1215/2009 sollte daher entsprechend geändert werden -
HABEN FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Änderungen der Verordnung (EG) Nr. 1215/2009
Die Verordnung (EG) Nr. 1215/2009 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 7a Absätze 2 und 3 erhalten folgende Fassung:
„(2) Die Befugnis zum Erlass delegierter Rechtakte gemäß Artikel 7 wird der Kommission für einen Zeitraum von fünf Jahren ab dem 3. Dezember 2013 übertragen. Die Kommission erstellt spätestens neun Monate vor Ablauf des Zeitraums von fünf Jahren einen Bericht über die Befugnisübertragung. Die Befugnisübertragung verlängert sich stillschweigend um Zeiträume gleicher Länge, es sei denn, das Europäische Parlament oder der Rat widersprechen einer solchen Verlängerung spätestens drei Monate vor Ablauf des jeweiligen Zeitraums.
(3) Die Befugnisübertragung gemäß Artikel 7 kann vom Europäischen Parlament oder vom Rat jederzeit widerrufen werden. Der Beschluss über den Widerruf beendet die Übertragung der in diesem Beschluss angegebenen Befugnis. Er wird am Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union oder zu einem im Beschluss über den Widerruf angegebenen späteren Zeitpunkt wirksam. Die Gültigkeit von delegierten Rechtsakten, die bereits in Kraft sind, wird von dem Beschluss über den Widerruf nicht berührt.“
2.
Anhang I erhält die Fassung des Anhangs der vorliegenden Verordnung.
Artikel 2
Übergangsregelungen
Folgende Übergangsregelungen gelten ab dem 3. Dezember 2013 bis zum 31. Dezember 2013:
1.
Die Restmenge des Zollkontingents 09.1515 wird am 3. Dezember 2013 anteilmäßig auf die neuen Zollkontingente mit den laufenden Nummern 09.1530 und 09.1560 wie folgt übertragen:
a)
Die Ausgangsmenge des Zollkontingents 09.1530 wird anhand der folgenden Formel berechnet:
0,6 × Restmenge des Zollkontingents 09.1515, die am 3. Dezember 2013 vorhanden ist.
b)
Die Ausgangsmenge des Zollkontingents 09.1560 wird anhand der folgenden Formel berechnet:
0,4 × Restmenge des Zollkontingents 09.1515, die am 3. Dezember 2013 vorhanden ist.
c)
Beide Ausgangsmengen werden auf eine ganze Einheit (Hektoliter) gerundet.
2.
Die noch nicht bewilligten Anträge auf Zuteilung von Zollkontingenten für das Zollkontingent 09.1515 werden nach Maßgabe des Ursprungs des Weins auf die Zollkontingente 09.1530 bzw. 09.1560 übertragen.
Artikel 3
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Straßburg am 20. November 2013.


Input:
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) N o 92/2014 DE LA COMMISSION
du 31 janvier 2014
approuvant le zinèbe en tant que substance active existante destinée à être utilisée dans les produits biocides du type de produits 21
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (UE) no 528/2012 du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2012 concernant la mise à disposition sur le marché et l’utilisation des produits biocides (1), et notamment son article 89, paragraphe 1, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1451/2007 de la Commission (2) établit une liste de substances actives à évaluer en vue de leur éventuelle inscription à l’annexe I, I A ou I B de la directive 98/8/CE du Parlement européen et du Conseil (3). Cette liste inclut le zinèbe.
(2)
Le zinèbe a été évalué conformément à l’article 11, paragraphe 2, de la directive 98/8/CE, en vue d’être utilisé pour le type de produits 21 (produits antisalissures), défini à l’annexe V de ladite directive, qui correspond au type de produits 21 défini à l’annexe V du règlement (UE) no 528/2012.
(3)
L’Irlande a été désignée comme État membre rapporteur et a présenté à la Commission, le 29 mars 2011, le rapport de l’autorité compétente ainsi qu’une recommandation, conformément à l’article 14, paragraphes 4 et 6, du règlement (CE) no 1451/2007.
(4)
Le rapport de l’autorité compétente a été examiné par les États membres et la Commission. Conformément à l’article 15, paragraphe 4, du règlement (CE) no 1451/2007, les conclusions de cet examen ont été incorporées dans un rapport d’évaluation lors de la réunion du comité permanent des produits biocides du 13 décembre 2013.
(5)
Il ressort de ce rapport que les produits biocides utilisés pour le type de produits 21 et contenant du zinèbe sont susceptibles de satisfaire aux exigences fixées à l’article 5 de la directive 98/8/CE, pour autant que les conditions énoncées à l’annexe du présent règlement soient remplies. Il est dès lors approprié d’approuver l’utilisation du zinèbe dans les produits biocides du type de produits 21.
(6)
Étant donné que l’évaluation ne concerne pas les nanomatériaux, l’approbation ne devrait pas couvrir ces matériaux, en application de l’article 4, paragraphe 4, du règlement (UE) no 528/2012.
(7)
Il convient de prévoir un délai raisonnable avant d’approuver une substance active afin de permettre aux États membres, aux parties intéressées et à la Commission, le cas échéant, de se préparer aux nouvelles exigences qui en découleront.
(8)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent des produits biocides,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le zinèbe est approuvé en tant que substance active destinée à être utilisée dans les produits biocides du type de produits 21, sous réserve des spécifications et conditions énoncées à l’annexe.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 31 janvier 2014.


Input:
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 49/2013
2013 m. sausio 22 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1284/2009, kuriuo Gvinėjos Respublikai nustatomos tam tikros specialios ribojančios priemonės
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 215 straipsnio 1 ir 2 dalis,
atsižvelgdama į 2012 m. spalio 26 d. Tarybos sprendimą 2012/665/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/638/BUSP dėl ribojančių priemonių Gvinėjos Respublikai (1),
atsižvelgdama į bendrą Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
reaguojant į 2009 m. rugsėjo 28 d. Konakryje saugumo pajėgų įvykdytas smurtines represijas politinių demonstrantų atžvilgiu, Reglamentu (ES) Nr. 1284/2009 (2) Gvinėjos Respublikai nustatytos tam tikros ribojančios priemonės pagal Tarybos bendrąją poziciją 2009/788/BUSP (3), kuri vėliau panaikinta ir pakeista Tarybos sprendimu 2010/638/BUSP (4);
(2)
2012 m. spalio 26 d. Taryba priėmė Sprendimą 2012/665/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamos Sprendimo 2010/638/BUSP nuostatos dėl su karine įranga susijusių priemonių taikymo srities ir įrangos, kuri gali būti naudojama vidaus represijoms;
(3)
tam tikri šių priemonių aspektai patenka į Sutarties taikymo sritį, todėl toms priemonėms įgyvendinti būtina imtis reguliavimo veiksmų Sąjungos lygmeniu, visų pirma siekiant užtikrinti, kad ekonominės veiklos vykdytojai visose valstybėse narėse jas taikytų vienodai;
(4)
todėl Reglamentas (ES) Nr. 1284/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr. 1284/2009 iš dalies keičiamas taip:
1)
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis papildoma šiais punktais:
„g)
parduoti, tiekti, perduoti ar eksportuoti sprogmenis ir susijusią įrangą išvardintą I priedo 4 punkte, skirtą tik civiliniam naudojimui kasyboje ir investicijoms į infrastruktūrą, jeigu sprogmenų ir susijusios įrangos saugojimą, naudojimą bei paslaugų teikimą kontroliuoja ir tikrina nepriklausoma įstaiga ir yra nustatyti susijusių paslaugų teikėjai;
h)
teikti finansavimą, finansinę paramą, techninę pagalbą, tarpininkavimo paslaugas ir kitas paslaugas, susijusias su sprogmenimis ir susijusia įranga, skirta tik civiliniam naudojimui kasyboje ir investicijoms į infrastruktūrą, jeigu sprogmenų ir susijusios įrangos saugojimą, naudojimą bei paslaugų teikimą kontroliuoja ir tikrina nepriklausoma įstaiga ir yra nustatyti susijusių paslaugų teikėjai.“;
b)
papildomas šia dalimi:
„3. Likus bent dviem savaitėms atitinkama valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms apie ketinimą suteikti 1 dalies g ir h punktuose nurodytą leidimą.“;
2)
III priedas pakeičiamas šio reglamento priedu.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. sausio 22 d.


Input:
RÈGLEMENT (UE) No 1275/2013 DE LA COMMISSION
du 6 décembre 2013
modifiant l’annexe I de la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales en arsenic, en cadmium, en plomb, en nitrite, en essence volatile de moutarde et en impuretés botaniques nuisibles
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2002/32/CE du Parlement européen et du Conseil du 7 mai 2002 sur les substances indésirables dans les aliments pour animaux (1), et notamment son article 8, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 2002/32/CE interdit l’utilisation de produits destinés aux aliments pour animaux dont les teneurs en substances indésirables dépassent les teneurs maximales fixées dans son annexe I.
(2)
Certaines formulations retardantes d’aliments complémentaires visant des objectifs nutritionnels particuliers et ayant une concentration élevée d’oligo-éléments présentent inévitablement une teneur en arsenic, en cadmium ou en plomb dépassant les teneurs maximales établies pour ces métaux lourds dans les aliments complémentaires. Toutefois, une élévation des teneurs maximales en ces métaux lourds des formulations retardantes ne comporte aucun risque pour la santé animale, la santé publique ou l’environnement, car l’exposition des animaux aux métaux lourds due à l’utilisation de ces formulations retardantes spécifiques est beaucoup plus faible que celle due à l’utilisation d’autres aliments complémentaires contenant des oligo-éléments. Par conséquent, il y a lieu d’établir des teneurs maximales en ces métaux lourds plus élevées pour ces formulations retardantes présentant des teneurs en oligo-éléments élevées.
(3)
Des données indiquent qu’à la suite d’un changement de zone de production, la teneur en arsenic de l’additif «carbonate de fer» dépasse, dans certains cas, la teneur maximale actuellement fixée. Afin de garantir l’approvisionnement du marché européen en carbonate de fer, il y a lieu d’augmenter la teneur maximale en arsenic du carbonate de fer. Cette augmentation n’a pas d’effets nuisibles sur la santé animale, la santé publique ou l’environnement, car la teneur maximale en arsenic établie pour les aliments complémentaires et les aliments complets pour animaux reste inchangée.
(4)
Récemment, le laboratoire de référence de l’Union européenne pour les métaux lourds dans les aliments pour animaux et les denrées alimentaires a mis en évidence une différence significative entre les résultats analytiques obtenus grâce à l’application de différentes méthodes d’extraction actuellement utilisées pour la détermination du plomb dans les argiles kaolinitiques et les aliments contenant des argiles kaolinitiques (2). Avant, l’application de différentes méthodes d’extraction ne montrait aucune différence significative entre les teneurs en métaux lourds des aliments minéraux (3). Les teneurs maximales en métaux lourds des aliments pour animaux sont liées à «une détermination analytique du plomb, l’extraction s’effectuant dans de l’acide nitrique (5 % p/p) pendant trente minutes à la température d’ébullition». Par conséquent, il y a lieu de prévoir l’utilisation de cette méthode d’extraction pour la détermination du plomb dans les argiles kaolinitiques.
(5)
En ce qui concerne le nitrite, pour les produits et sous-produits de betteraves sucrières, de cannes à sucre et de la production d’amidon, aucune teneur maximale ne s’applique pour l’instant. Compte tenu de l’évolution des connaissances scientifiques et techniques, il devrait en être de même pour les produits et sous-produits de la production de boissons alcooliques.
(6)
Compte tenu de l’évolution des connaissances scientifiques et techniques, il y a lieu de fixer la teneur maximale en essence volatile de moutarde de Camelina sativa et ses produits dérivés au même niveau que pour les tourteaux de colza.
(7)
Les espèces du genre Brassica ont été inscrites comme impuretés botaniques nuisibles en raison de leur teneur élevée en essence volatile de moutarde (s’exprimant sous la forme d’isothiocyanates d’allyle). L’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA) a conclu, dans son avis sur les glucosinolates (isothiocyanates d’allyle) comme substances indésirables dans les aliments pour animaux (4), qu’il existe généralement une corrélation entre les effets nuisibles chez les animaux et la quantité de glucosinolates totaux dans l’alimentation. Si la quantité de glucosinolates totaux est mesurée, des impuretés dues à la présence de produits issus de Brassica juncea ssp., de Brassica nigra et de Brassica carinata seraient également détectées. Par conséquent, il convient de supprimer les produits de ces espèces, à l’exception des graines, de la section VI de l’annexe I relative aux impuretés botaniques nuisibles et de fixer, pour les matières premières des aliments pour animaux dérivées de ces espèces du genre Brassica, la même teneur maximale en essence volatile de moutarde que pour les tourteaux de colza.
(8)
Il convient d’utiliser la dénomination des matières premières pour aliments des animaux prévue dans le règlement (UE) no 68/2013 de la Commission du 16 janvier 2013 relatif au catalogue des matières premières pour aliments des animaux (5).
(9)
Il convient dès lors de modifier la directive 2002/32/CE en conséquence.
(10)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
L’annexe I de la directive 2002/32/CE est modifiée conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 6 décembre 2013.


Input:
REGULAMENTO (UE) N.o 330/2013 DA COMISSÃO
de 10 de abril de 2013
que torna as importações de biodiesel originário da Argentina e da Indonésia sujeitas a registo
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 597/2009 do Conselho, de 11 de junho de 2009, relativo à defesa contra as importações que são objeto de subvenções de países não membros da Comunidade Europeia (1) («regulamento de base»), nomeadamente o artigo 16.o, n.o 4, e o artigo 24.o, n.o 5,
Após consulta do Comité Consultivo,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 10 de novembro de 2012, a Comissão Europeia («Comissão») anunciou, através de um aviso publicado no Jornal Oficial da União Europeia (2) («aviso de início»), o início de um processo antissubvenções relativo às importações de biodiesel originário da Argentina e da Indonésia («países em causa») na sequência de uma denúncia apresentada em 26 de setembro de 2012 pela European Biodiesel Board («autor da denúncia»), em nome de produtores que representam mais de 25 % da produção total de biodiesel da União.
A. PRODUTO EM CAUSA
(2)
O produto em causa no que respeita ao registo é o mesmo que o definido no aviso de início, ou seja, ésteres monoalquílicos de ácidos gordos e/ou gasóleos parafínicos de síntese e/ou hidrotratamento, de origem não fóssil, em estado puro ou incluídos numa mistura, atualmente classificados nos códigos NC ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 e ex 3826 00 90, e originários da Argentina e da Indonésia.
B. PEDIDO
(3)
No seguimento da publicação do aviso de início, o autor da denúncia solicitou em dezembro de 2012 que as importações do produto em causa fossem sujeitas a registo nos termos do artigo 24.o, n.o 5, do regulamento de base, a fim de que posteriormente possam ser aplicadas medidas contra essas importações a partir da data do seu registo.
C. MOTIVOS PARA O REGISTO
(4)
Em conformidade com o artigo 24.o, n.o 5, do regulamento de base, a Comissão pode, após consulta do Comité Consultivo, instruir as autoridades aduaneiras para que tomem as medidas adequadas no sentido de assegurar o registo das importações, a fim de que possam posteriormente ser aplicadas medidas contra essas importações a partir da data do seu registo. As importações podem ser sujeitas a registo na sequência de um pedido apresentado pela indústria da União que contenha elementos de prova suficientes para justificar tal medida.
(5)
O autor da denúncia alegou que o registo é justificado na medida em que o produto em causa estava a ser subvencionado e que o prejuízo para a indústria da União, dificilmente reparável, foi causado pelo aumento súbito de importações subvencionadas num período relativamente curto.
(6)
A Comissão tem à sua disposição elementos de prova prima facie suficientes de que as importações do produto em causa originário dos países em causa estão a ser subvencionadas. Na denúncia antissubvenções, a indústria da União facultou elementos de prova de que o produto em causa está a ser subvencionado, tanto na Argentina como na Indonésia, através de um sistema de direitos de exportação diferenciais. Em ambos os países em causa é aplicado um imposto de exportação sobre as matérias-primas, a taxas muitas vezes superiores às aplicadas na exportação de biodiesel. Esta abordagem acaba por obrigar os produtores de matérias-primas a vender no mercado interno, depreciando, assim, os preços e reduzindo de forma artificial os custos dos produtores de biodiesel. Os elementos de prova na denúncia são suficientes para, nesta fase, corroborar que as exportações de biodiesel dos exportadores em questão estão a ser subvencionadas.
(7)
No que respeita ao prejuízo, a Comissão dispõe de elementos de prova prima facie suficientes de que as subvenções de que beneficiam os produtores-exportadores estão a causar um prejuízo importante, difícil de reparar, à indústria da União. Estes elementos de prova consistem em dados pormenorizados, contidos na denúncia antissubvenções e no pedido de registo e corroborados por informação proveniente da indústria e de fontes públicas, respeitantes aos principais fatores de prejuízo enunciados no artigo 8.o, n.o 5, do regulamento de base.
(8)
O pedido faculta ainda elementos de prova suficientes de que, para o produto subvencionado em causa, se verificam circunstâncias críticas em que é causado um prejuízo dificilmente reparável por um grande volume de importações efetuadas num período relativamente curto de um produto que beneficia de subvenções passíveis de medidas de compensação. Entre os elementos de prova de tais circunstâncias está a rápida deterioração da situação da indústria da União.
(9)
O nível das importações de biodiesel provenientes da Argentina e da Indonésia atinge um pico na primavera e no verão, dado que, devido às suas propriedades físicas e químicas, a utilização deste produto é limitada quando as temperaturas são baixas. Em virtude da abertura do atual processo, é provável que os produtores-exportadores negoceiem contratos com os importadores da UE para a venda de um maior volume de biodiesel antes da adoção de medidas provisórias, se as houver, e os importadores constituirão rapidamente existências. O período anterior ao início do processo mostrou também um forte aumento das importações.
(10)
Tendo em conta o que precede, e para impedir que se venha a repetir tal prejuízo, pode ser necessário avaliar retroativamente os eventuais direitos de compensação sobre essas importações.
D. PROCEDIMENTO
(11)
Tendo em conta o exposto, a Comissão concluiu que o autor da denúncia facultou elementos de prova suficientes que justificam sujeitar a registo as importações do produto em causa, em conformidade com artigo 24.o, n.o 5, do regulamento de base.
(12)
Convidam-se todas as partes interessadas a apresentarem as suas observações por escrito, bem como a fornecerem elementos de prova de apoio. Além disso, a Comissão pode conceder audições às partes interessadas, desde que estas apresentem um pedido por escrito e demonstrem que existem motivos especiais para serem ouvidas.
E. REGISTO
(13)
Em conformidade com o artigo 24.o, n.o 5, do regulamento de base, as importações do produto em causa devem ser sujeitas a registo, de modo a garantir que, se do inquérito resultarem conclusões conducentes à instituição de direitos antissubvenções, esses direitos possam, se estiverem reunidas as condições necessárias, ser cobrados retroativamente, em conformidade com as disposições jurídicas aplicáveis.
(14)
Qualquer responsabilidade futura decorreria das conclusões do inquérito antissubvenções. As alegações na denúncia que solicitam o início de um inquérito mencionam margens de subvenção de 18 % para a Indonésia e 30 % para a Argentina, e margens de prejuízo entre 28,5 % e 29,5 % para a Argentina e entre 35,5 % e 37,5 % para a Indonésia.
(15)
A fim de que o registo seja suficientemente eficaz, com vista a uma eventual cobrança retroativa de um direito antissubvenções, o declarante deve indicar na declaração aduaneira a proporção nas misturas, em peso, do teor total de ésteres monoalquílicos de ácidos gordos e de gasóleos parafínicos de síntese e/ou hidrotratamento, de origem não fóssil (teor de biodiesel).
F. TRATAMENTO DE DADOS PESSOAIS
(16)
Quaisquer dados pessoais recolhidos no presente inquérito serão tratados em conformidade com o Regulamento (CE) n.o 45/2001 do Parlamento Europeu e do Conselho, de 18 de dezembro de 2000, relativo à proteção das pessoas singulares no que diz respeito ao tratamento de dados pessoais pelas instituições e pelos órgãos comunitários e à livre circulação desses dados (3),
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
1. As autoridades aduaneiras são instruídas, nos termos do artigo 24.o, n.o 5, do Regulamento (CE) n.o 597/2009, para que tomem as medidas adequadas no sentido de assegurar o registo das importações na União de ésteres monoalquílicos de ácidos gordos e/ou gasóleos parafínicos de síntese e/ou hidrotratamento, de origem não fóssil, em estado puro ou incluídos numa mistura, atualmente classificados nos códigos NC ex 1516 20 98 (códigos TARIC 1516209821, 1516209829 e 1516209830), ex 1518 00 91 (códigos TARIC 1518009121, 1518009129 e 1518009130), ex 1518 00 95 (código TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (códigos TARIC 1518009921, 1518009929 e 1518009930), ex 2710 19 43 (códigos TARIC 2710194321, 2710194329 e 2710194330), ex 2710 19 46 (códigos TARIC 2710194621, 2710194629 e 2710194630), ex 2710 19 47 (códigos TARIC 2710194721, 2710194729 e 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (códigos TARIC 3824909701, 3824909703 e 3824909704), 3826 00 10 e ex 3826 00 90 (códigos TARIC 3826009011, 3826009019 e 3826009030), e originários da Argentina e da Indonésia. O registo caduca nove meses após a data de entrada em vigor do presente regulamento.
O declarante deve indicar na declaração aduaneira a proporção na mistura, em peso, do teor total de ésteres monoalquílicos de ácidos gordos e de gasóleos parafínicos de síntese e/ou hidrotratamento, de origem não fóssil (teor de biodiesel).
2. Todas as partes interessadas são convidadas a apresentar as suas observações por escrito, a fornecer elementos de prova de apoio ou a solicitar uma audição no prazo de 20 dias a contar da data de publicação do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor no dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 10 de abril de 2013.


Input:
KOMISJONI RAKENDUSMÄÄRUS (EL) nr 200/2013,
8. märts 2013,
millega kiidetakse heaks toimeaine ametoktradiin vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta ning muudetakse rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 2 ja artikli 78 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Vastavalt määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 80 lõike 1 punktile a kohaldatakse nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ (2) nende toimeainete heakskiitmise menetluse ja tingimuste suhtes, mille kohta on enne 14. juunit 2011 vastu võetud otsus kooskõlas nimetatud direktiivi artikli 6 lõikega 3. Ametoktradiini puhul on määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 80 lõike 1 punkti a tingimused täidetud komisjoni otsusega 2009/535/EÜ (3).
(2)
Kooskõlas direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõikega 2 esitas BASF SE 26. septembril 2008 Madalmaadele taotluse toimeaine ametoktradiini kandmiseks direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse. Otsusega 2009/535/EÜ kinnitati, et toimik on täielik ning seda võib pidada põhimõtteliselt vastavaks direktiivi 91/414/EMÜ II ja III lisas esitatud andmete ja teabega seotud nõuetele.
(3)
Kõnealuse toimeaine mõju inimeste ja loomade tervisele ning keskkonnale taotleja kavandatud kasutusviiside puhul on hinnatud vastavalt direktiivi 91/414/EMÜ artikli 6 lõigetele 2 ja 4. Määratud referentliikmesriik esitas esialgse hindamisaruande 15. septembril 2009.
(4)
Esialgse hindamisaruande on läbi vaadanud liikmesriigid ja Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”). Toiduohutusamet esitas komisjonile oma järeldused toimeaine ametoktradiini pestitsiidina kasutamise riskihindamise läbivaatamise kohta (4)18. oktoobril 2012. Liikmesriigid ja komisjon vaatasid esialgse hindamisaruande ja toiduohutusameti järeldused läbi toiduahela ja loomatervishoiu alalises komitees ning 1. veebruaril 2013 vormistati komisjoni lõplik läbivaatusaruanne ametoktradiini kohta.
(5)
Mitmete uuringute põhjal on selgunud, et ametoktradiini sisaldavad taimekaitsevahendid võivad eeldatavalt üldjoontes vastata direktiivi 91/414/EMÜ artikli 5 lõike 1 punktides a ja b ning lõikes 3 ettenähtud nõuetele, eelkõige seoses komisjoni läbivaatamisaruandes uuritud ja üksikasjalikult kirjeldatud kasutusviisidega. Seetõttu on asjakohane ametoktradiin heaks kiita.
(6)
Enne toimeaine heakskiitmist tuleks jätta piisav ajavahemik, et liikmesriigid ja huvitatud isikud saaksid teha ettevalmistusi heakskiitmisest tulenevate uute nõuete täitmiseks.
(7)
Ilma et see piiraks määruses (EÜ) nr 1107/2009 sätestatud kohustusi, mis kaasnevad toimeaine heakskiitmisega, ja võttes arvesse eriolukorda, mille on põhjustanud üleminek direktiivilt 91/414/EMÜ määrusele (EÜ) nr 1107/2009, tuleks siiski kohaldada järgmisi meetmeid. Liikmesriikidele tuleks pärast heakskiitmist anda kuus kuud ametoktradiini sisaldavate taimekaitsevahendite lubade läbivaatamiseks. Liikmesriigid peaksid vajaduse korral lubasid muutma, need asendama või tagasi võtma. Erandina kõnealusest tähtajast tuleks ette näha pikem ajavahemik iga taimekaitsevahendit ja iga selle kavandatud kasutusala käsitlevate täielike, direktiivi 91/414/EMÜ III lisa kohaste ajakohastatud toimikute esitamiseks ja hindamiseks kooskõlas ühtsete põhimõtetega.
(8)
Komisjoni 11. detsembri 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 3600/92 (millega nähakse ette taimekaitsevahendite turuleviimist käsitleva nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ artikli 8 lõikes 2 osutatud tööprogrammi esimese etapi üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (5) raames hinnatud toimeainete direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmise kogemused on näidanud, et seoses andmetele juurdepääsuga võib tekkida raskusi kehtivate lubade omanike kohustuste tõlgendamisega. Raskuste vältimiseks tulevikus on vaja täpsustada liikmesriikide kohustused, eelkõige kohustus kontrollida, kas loa omanik on tõendanud, et kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele vastav toimik on kättesaadav. Selline täpsustamine ei too liikmesriikidele ega loaomanikele kaasa uusi kohustusi, võrreldes kõnealuse direktiivi I lisa muutmiseks seni vastu võetud direktiividega või määrustega, millega kiidetakse heaks toimeaineid.
(9)
Määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 13 lõike 4 kohaselt tuleks komisjoni 25. mai 2011. aasta rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 (millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 seoses heakskiidetud toimeainete loeteluga) (6) lisa vastavalt muuta.
(10)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Toimeaine heakskiitmine
Toimeaine ametoktradiin kiidetakse heaks vastavalt I lisas esitatud tingimustele.
Artikkel 2
Taimekaitsevahendite uuestihindamine
1. Liikmesriigid muudavad vajaduse korral määruse (EÜ) nr 1107/2009 kohaselt toimeainena ametoktradiini sisaldavate taimekaitsevahendite kehtivaid lube või tühistavad need 31. jaanuariks 2014.
Liikmesriigid veenduvad nimetatud tähtpäevaks eelkõige selles, et käesoleva määruse I lisas sätestatud tingimused on täidetud, välja arvatud nimetatud lisa erisätete veerus nimetatud tingimused, ning et loaomanikul on vastavalt määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 62 ja direktiivi 91/414/EMÜ artikli 13 lõigetes 1-4 sätestatud tingimustele olemas kõnealuse direktiivi II lisa nõuetele vastav toimik või juurdepääs sellele.
2. Erandina lõikest 1 hindavad liikmesriigid uuesti iga lubatud taimekaitsevahendit, mis sisaldab ametoktradiini kas ainsa toimeainena või ühena mitmest toimeainest, mis kõik on hiljemalt 31. juuliks 2013 kantud rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisasse, lähtudes määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 6 sätestatud ühtsetest põhimõtetest, tuginedes direktiivi 91/414/EMÜ III lisa nõuetele vastavale toimikule ja võttes arvesse käesoleva määruse I lisa erisätteid. Kõnealuse hindamise alusel teevad liikmesriigid kindlaks, kas toode vastab määruse (EÜ) nr 1107/2009 artikli 29 lõikes 1 sätestatud tingimustele.
Pärast otsustamist toimivad liikmesriigid järgmiselt:
a)
kui toode sisaldab ametoktradiini ainsa toimeainena, muudavad nad vajaduse korral luba või tühistavad selle hiljemalt 31. jaanuariks 2015, või
b)
kui toode sisaldab ametoktradiini ühena mitmest toimeainest, muudavad nad vajaduse korral luba või tühistavad selle 31. jaanuariks 2015 või kuupäevaks, mis on loa selliseks muutmiseks või tühistamiseks ette nähtud vastavas õigusaktis või vastavates õigusaktides, millega asjaomane toimeaine või asjaomased toimeained kanti direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse või millega kõnealune toimeaine või kõnealused toimeained heaks kiideti, olenevalt sellest, kumb kuupäev on hilisem.
Artikkel 3
Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 muutmine
Rakendusmääruse (EL) nr 540/2011 lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse II lisale.
Artikkel 4
Jõustumine ja kohaldamine
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. augustist 2013.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 8. märts 2013


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 767/2014 VAN DE COMMISSIE
van 11 juli 2014
tot indeling van bepaalde goederen in de gecombineerde nomenclatuur
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (1), en met name artikel 9, lid 1, onder a),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Om de uniforme toepassing te waarborgen van de gecombineerde nomenclatuur die als bijlage bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 is gevoegd, dienen bepalingen voor de indeling van de in de bijlage bij onderhavige verordening vermelde goederen te worden vastgesteld.
(2)
Bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 zijn de algemene regels voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur vastgesteld. Deze regels zijn ook van toepassing op iedere andere nomenclatuur die, geheel of gedeeltelijk of met toevoeging van onderverdelingen, de gecombineerde nomenclatuur overneemt en die bij specifieke EU-wetgeving is vastgesteld met het oog op de toepassing van tarief- of andere maatregelen in het kader van het goederenverkeer.
(3)
Volgens deze algemene regels dienen de in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen te worden ingedeeld onder de in kolom 2 vermelde GN-code om de in kolom 3 genoemde redenen.
(4)
Er dient te worden bepaald dat een bindende tariefinlichting die is afgegeven voor onder deze verordening vallende goederen en die in strijd is met deze verordening, door de houder van die inlichting nog gedurende een bepaalde periode mag worden gebruikt op grond van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92 van de Raad (2). Die periode moet worden vastgesteld op drie maanden.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité douanewetboek,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen worden in de gecombineerde nomenclatuur ingedeeld onder de in kolom 2 van die tabel vermelde GN-code.
Artikel 2
Een bindende tariefinlichting die niet in overeenstemming is met deze verordening, mag op grond van artikel 12, lid 6, van Verordening (EEG) nr. 2913/92 nog gedurende een periode van drie maanden na de inwerkingtreding van deze verordening worden gebruikt.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 juli 2014.


Input:
COUNCIL DECISION
of 24 September 2012
on the signing, on behalf of the European Union and its Member States, and the provisional application of the protocol to the Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part, to take account of the accession of the Republic of Bulgaria and Romania to the European Union
(2014/711/EU)
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 217, in conjunction with Article 218(5) thereof,
Having regard to the Act of Accession of Bulgaria and Romania, and in particular Article 6(2) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Whereas:
(1)
On 23 October 2006 the Council authorised the Commission to negotiate with the Republic of Tunisia (Tunisia), on behalf of the European Communities and their Member States, a protocol to the Euro-Mediterranean Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, on the other part (1), to take account of the accession of the Republic of Bulgaria and Romania to the European Union (the Protocol).
(2)
These negotiations have been concluded to the satisfaction of the Commission.
(3)
The text of the Protocol negotiated with Tunisia provides, in Article 8(2), for the provisional application of the Protocol before its entry into force.
(4)
The Protocol should be signed and applied on a provisional basis, pending the completion of the procedures for its conclusion,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
1. The signing, on behalf of the European Union and its Member States, of the Protocol to the Euro-Mediterranean Association Agreement between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Tunisia, of the other part, to take account of the accession of the Republic of Bulgaria and Romania to the European Union is hereby authorised on behalf of the Union and its Member States, subject to the conclusion of the Protocol.
2. The text of the Protocol is attached to this Decision.
Article 2
The President of the Council is hereby authorised to designate the person(s) empowered to sign the Protocol, on behalf of the Union and its Member States.
Article 3
The Protocol shall be applied provisionally from 1 January 2007, pending the completion of the procedures for its conclusion.
Article 4
This Decision shall enter into force on the day of its adoption.
Done at Brussels, 24 September 2012.


Input:
UREDBA (EU) št. 257/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 26. februarja 2014
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 2368/2002 zaradi vključitve Grenlandije v izvajanje sistema potrjevanja procesa Kimberley
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 207 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba Sveta (ES) št. 2368/2002 (2) določa sistem, ki ga Unija uporablja pri potrjevanju ter uvoznem in izvoznem nadzoru nad surovimi diamanti za namene izvajanja sistema potrjevanja procesa Kimberley.
(2)
Grenlandija ni del ozemlja Unije, vendar je vključena v seznam čezmorskih držav in ozemelj, določenih v Prilogi II k Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU). V skladu s členom 198 PDEU je namen pridruževanja čezmorskih držav in ozemelj Uniji spodbujati gospodarski in socialni razvoj čezmorskih držav in ozemelj ter vzpostavljati tesne gospodarske odnose med njimi in Unijo kot celoto.
(3)
Sklep Sveta 2014/136/EU (3) določa pravila in postopke, ki Grenlandiji v okviru sodelovanja z Unijo omogočajo udeležbo v sistemu potrjevanja procesa Kimberley za surove diamante. Tako sodelovanje bi okrepilo gospodarske odnose med Unijo in Grenlandijo na področju industrije diamantov, Grenlandiji pa bi omogočilo izvoz surovih diamantov, opremljenih s potrdilom EU, izdanim za namene sistema potrjevanja, kar naj bi spodbudilo gospodarski razvoj Grenlandije.
(4)
Uredbo (ES) št. 2368/2002 bi bilo treba spremeniti, da bi navedeni sklep 2014/136/EU lahko začel veljati in da bi se Grenlandija vključila v sistem potrjevanja.
(5)
V skladu s tem bo Grenlandiji prepovedano uvažati surove diamante iz udeleženca, ki ni Unija, ali jih vanj izvažati, če ti surovi diamanti ne bodo opremljeni z veljavnim potrdilom. Spremembe iz te uredbe bodo omogočale izvoz surovih diamantov z Grenlandije v tretje države, če jih bo spremljalo potrdilo EU.
(6)
Poleg obstoječega pogoja za potrjevanje, namreč predložitev dokaza, da so bili surovi diamanti v Unijo uvoženi na zakonit način, bi bilo treba uvesti alternativen pogoj za diamante, izkopane in pridobljene na Grenlandiji, ki nikoli prej niso bili izvoženi, namreč predložitev dokaza o tem.
(7)
Poleg tega bi bilo treba spremeniti natančen postopek predložitve surovih diamantov pristojnim organom Unije v preverjanje tako, da bi se na Grenlandijo razširilo posebna pravila za tranzit in tako omogočilo sodelovanje Grenlandije v odboru za izvajanje Uredbe (ES) št 2368/2002 in zagotovilo zastopanost Grenlandije v procesu Kimberley ter sodelovanje z drugimi državami članicami prek Komisije.
(8)
Uredbo (ES) št. 2368/2002 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 2368/2002 se spremeni:
1.
člen 1 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 1
Ta uredba vzpostavlja sistem potrjevanja uvoznega in izvoznega nadzora Unije nad surovimi diamanti za namene izvajanja sistema potrjevanja procesa Kimberley.
Za namene sistema potrjevanja se ozemlje Unije in ozemlje Grenlandije upoštevata kakor ena enota brez notranjih meja.
Določbe te uredbe ne posegajo v carinske predpise in nadzor niti jih ne nadomeščajo.“;
2.
v členu 3 se uvodni stavek nadomesti z naslednjim:
„Uvoz surovih diamantov na ozemlje Skupnosti (4) ali Grenlandije je prepovedan, razen če niso izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
3.
v členu 4 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Posode in ustrezna potrdila se skupaj in takoj predložijo v preveritev pristojnemu organu Skupnosti, bodisi v državi članici, v katero se uvažajo, bodisi v državi članici, v katero so namenjene, glede na navedene oznake v spremnih dokumentih. Posode, namenjene na Grenlandijo, se predložijo v preverjanje enemu izmed pristojnih organov Skupnosti, bodisi v državi članici, v katero se uvažajo, bodisi v eni od držav članic, v kateri ima sedež pristojni organ Skupnosti.“;
4.
v členu 8 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
„1. Komisija se z udeleženci posvetuje o praktičnih rešitvah, namenjenih pristojnemu organu izvoznega udeleženca, ki potrdi veljavnost potrdila v zvezi s potrjevanjem uvoza na ozemlje Skupnosti ali Grenlandije.“;
5.
v členu 11 se uvodni stavek nadomesti z naslednjim:
„Izvoz surovih diamantov z ozemlja Skupnosti ali Grenlandije je prepovedan, če nista izpolnjena oba naslednja pogoja:“;
6.
v členu 12(1) se točka (a) nadomesti z naslednjim:
„(a)
je izvoznik predložil trden dokaz, da:
(i)
so bili surovi diamanti, za katere se zahteva potrdilo, uvoženi na zakonit način in v skladu s členom 3; ali
(ii)
so bili surovi diamanti, za katere se zahteva potrdilo in ki prej niso bili izvoženi v udeleženca, ki ni Unija, izkopani ali pridobljeni na Grenlandiji.“;
7.
člen 18 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 18
Členi 4, 11, 12 in 14 se ne uporabljajo za surove diamante, ki so vneseni na ozemlje Skupnosti ali Grenlandije samo zaradi tranzita in so namenjeni udeležencu zunaj teh dveh ozemelj, pod pogojem, da ne na izvirni posodi, v kateri se prenašajo surovi diamanti, in ne na izvirniku spremnega potrdila, ki ga je izdal pristojni organ udeleženca, ni bilo ugotovljenih posegov ob vnosu na ozemlje Skupnosti ali Grenlandije oziroma ob iznosu s teh ozemelj in da je namen tranzita nedvoumno potrjen na spremnem potrdilu.“;
8.
člen 21 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 21
1. Unija, vključno z Grenlandijo, je udeleženec v KP sistemu potrjevanja.
2. Komisija, ki predstavlja Unijo, vključno z Grenlandijo, v KP sistemu potrjevanja, ima za cilj zagotavljanje optimalnega izvajanja KP sistema potrjevanja, zlasti s sodelovanjem z udeleženci. V ta namen Komisija zlasti z udeleženci izmenjuje podatke o mednarodni trgovini s surovimi diamanti ter, kjer je primerno, sodeluje pri nadzoru nad dejavnostmi in pri reševanju morebitnih sporov.“;
9.
člen 23 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 23
Odbor, naveden v členu 22, lahko preuči vsa vprašanja v zvezi z uporabo te uredbe. Takšna vprašanja lahko sproži predsednik ali predstavnik države članice ali Grenlandije.“
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Strasbourgu, 26. februarja 2014


Input:
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS 2014/729/GASP DES RATES
vom 20. Oktober 2014
zur Durchführung des Beschlusses 2010/231/GASP über restriktive Maßnahmen gegen Somalia
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Europäische Union, insbesondere auf Artikel 31 Absatz 2,
gestützt auf den Beschluss 2010/231/GASP des Rates vom 26. April 2010 über restriktive Maßnahmen gegen Somalia und zur Aufhebung des Gemeinsamen Standpunkts 2009/138/GASP (1), insbesondere auf die Artikel 7 und 8,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Rat hat am 26. April 2010 den Beschluss 2010/231/GASP angenommen.
(2)
Am 23. und 24. September 2014 hat der Ausschuss des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen, der gemäß den Resolutionen 751 (1992) und 1907 (2009) des Sicherheitsrates der Vereinten Nationen eingesetzt wurde, die Aufnahme von zwei weiteren Personen in die Liste der Personen und Organisationen, die restriktiven Maßnahmen unterliegen, gebilligt.
(3)
Anhang I des Beschlusses 2010/231/GASP sollte daher entsprechend geändert werden -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang I des Beschlusses 2010/231/GASP wird nach Maßgabe des Anhangs des vorliegenden Beschlusses geändert.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Luxemburg am 20. Oktober 2014.