Input:
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1025/2012/EU RENDELETE
(2012. október 25.)
az európai szabványosításról, a 89/686/EGK és a 93/15/EGK tanácsi irányelv, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 87/95/EGK tanácsi határozat és az 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A szabványosítás elsődleges célja olyan önkéntes műszaki vagy minőségi előírások meghatározása, amelyek jelenlegi vagy jövőbeli termékek, gyártási folyamatok vagy szolgáltatások megfelelését biztosíthatják. A szabványosítás különböző kérdésekre terjedhet ki, mint például egy bizonyos termék különböző fokozatainak vagy méreteinek szabványosítására, vagy műszaki előírások meghatározására olyan termék- vagy szolgáltatáspiacokon, ahol a más termékekkel vagy rendszerekkel való kompatibilitás és interoperabilitás alapvető követelmény.
(2)
Az európai szabványosítás megszervezésére az érintett érdekcsoportok által és részére kerül sor a nemzeti képviselet (Európai Szabványügyi Bizottság [CEN] és Európai Elektrotechnikai Szabványügyi Bizottság [Cenelec] és a közvetlen részvétel (Európai Távközlési Szabványügyi Intézet [ETSI]) alapján, és az a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) által a szabványosítás területén elismert elveken - nevezetesen a kohézió, átláthatóság, nyitottság, konszenzus, önkéntes alkalmazás, az egyedi érdekektől való függetlenség és a hatékonyság elvén (a továbbiakban: alapelvek) - nyugszik. Ezen alapelvekkel összhangban fontos, hogy valamennyi érintett érdekelt felet, így a hatóságokat és a kis- és középvállalkozásokat (kkv-k) megfelelően bevonják a nemzeti és európai szabványosítási folyamatba. A nemzeti szabványügyi testületeknek is ösztönözniük kell és elő kell segíteniük a szóban forgó érdekcsoportok részvételét.
(3)
Az európai szabványosítás elősegíti a vállalkozások versenyképességének növelését különösen az áruk és szolgáltatások szabad mozgásának, a hálózatok interoperabilitásának, a kommunikációs eszközöknek, a technológiai fejlesztésnek és az innovációnak az előmozdításával. Az európai szabványosítás megerősíti az európai ipar globális versenyképességét, különösen ha a nemzetközi szabványügyi testületekkel, nevezetesen a Nemzetközi Szabványügyi Szervezettel (ISO), a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottsággal (IEC) és a Nemzetközi Távközlési Egyesülettel (ITU) összehangolt módon kerül rá sor. A szabványok többek között a belső piacon a gazdasági átjárhatóság fokozása, valamint az új és jobb termékek vagy piacok fejlődésének ösztönzése és a jobb ellátási feltételek elősegítése révén jelentős pozitív gazdasági hatásokat gyakorolnak. A szabványok így általában fokozzák a versenyt, és csökkentik a kibocsátási és értékesítési költségeket, ami az egész gazdaság, de különösen a fogyasztók számára előnyös. A szabványok fenntarthatják és javíthatják a minőséget, információt nyújthatnak, és biztosíthatják az interoperabilitást és kompatibilitást, ezzel növelve a biztonságot és az értéket a fogyasztók számára.
(4)
Az európai szabványokat az európai szabványügyi szervezetek, nevezetesen a CEN, a Cenelec és az ETSI fogadják el.
(5)
Az európai szabványok igen fontos szerepet játszanak a belső piac szempontjából, például a harmonizált szabványok használata révén, vélelmezve, hogy a forgalomba hozandó termékek megfelelnek az e termékek tekintetében a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban megállapított alapvető követelményeknek. E követelményeket pontosan meg kell határozni az európai szabványügyi szervezetek általi hibás értelmezésük elkerülése érdekében.
(6)
A szabványosítás egyre fontosabb szerepet játszik a nemzetközi kereskedelemben és a piacok megnyitásában. Az Uniónak arra kell törekednie, hogy előmozdítsa az európai szabványügyi szervezetek és a nemzetközi szabványügyi testületek közötti együttműködést. Az Uniónak ösztönöznie kell továbbá a kétoldalú megközelítéseket a harmadik országokkal a szabványosítási erőfeszítések összehangolása és az európai szabványok előmozdítása érdekében, például a megállapodások tárgyalása során, vagy szabványügyi szakértők harmadik országokba való kiküldése révén. Ezenfelül az Uniónak ösztönöznie kell az európai szabványügyi szervezetek és magánfórumok és konzorciumok közti kapcsolatfelvételt, fenntartva ugyanakkor az európai szabványosítás elsőbbségét.
(7)
Az európai szabványosításra egy egyedi jogi keretrendszer vonatkozik, amelyet három jogi aktus, nevezetesen a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3), az európai szabványosítás finanszírozásáról szóló, 2006. október 24-i 1673/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4), valamint az információtechnológia és távközlés területén történő szabványosításról szóló, 1986. december 22-i 87/95/EGK tanácsi határozat alkot (5). A jelenlegi jogi keret azonban már nincs összhangban az európai szabványosítás utóbbi évtizedekben végbement fejlődésével. Ezért a jelenlegi jogi keretszabályozást egyszerűsíteni és a szabványosítás új elemeire történő kiterjesztésével módosítani kell annak érdekében, hogy az európai szabványosítás szóban forgó legújabb fejleményeihez és jövőbeli kihívásaihoz igazodjon. Ez különösen a szolgáltatásokra vonatkozó szabványok jelentős fejlődésére és a hivatalos szabványoktól eltérő egyéb szabvány jellegű dokumentumok kidolgozására vonatkozik.
(8)
Az európai szabványosítás jövőjéről szóló, 2010. október 21-i európai parlamenti állásfoglalás (6), valamint az európai szabványosítási rendszer felülvizsgálatával foglalkozó szakértői bizottság (Express) „Szabványosítás a versenyképes és innovatív Európáért: tervek 2020-ig” című, 2010. februári jelentése jelentős számú stratégiai ajánlást határozott meg az európai szabványosítási rendszer felülvizsgálata tekintetében.
(9)
A szabványok és a szabványosítás mint uniós politikai eszközök hatékonyságának biztosítása érdekében egy olyan hatékony és eredményes szabványosítási rendszerre van szükség, amely rugalmas és átlátható teret nyújt a résztvevők közötti megegyezés kialakítására, valamint pénzügyileg is életképes.
(10)
A belső piaci szolgáltatásokról szóló, 2006. december 12-i 2006/123/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) általános rendelkezéseket állapít meg a szolgáltatók letelepedési szabadságának gyakorlása és a szolgáltatások szabad mozgásának megkönnyítése érdekében, a szolgáltatások magas színvonalának megőrzése mellett. Az irányelv előírja a tagállamok számára, hogy a Bizottsággal együttműködésben ösztönözzék az önkéntes európai szabványok kidolgozását a különböző tagállamokban a szolgáltatók által nyújtott szolgáltatások összeegyeztethetőségének, a szolgáltatás igénybevevőihez eljutó tájékoztatás és a szolgáltatásnyújtás minőségének elősegítése érdekében. A 98/34/EK irányelv azonban csak a termékszabványokra alkalmazandó, míg a szolgáltatásokra vonatkozó szabványokra kifejezetten nem terjed ki. A szolgáltatások és a termékek megkülönböztetése emellett egyre kevésbé bír jelentőséggel a belső piac jelenlegi helyzetében. A gyakorlatban nem minden esetben lehet egyértelműen megkülönböztetni a termékszabványokat a szolgáltatásokra vonatkozó szabványoktól. Számos termékszabványnak van szolgáltatási eleme, miközben a szolgáltatásokra vonatkozó szabványok több esetben részben termékekhez is kapcsolódnak. Szükséges tehát a jelenlegi jogi keretrendszert ezen új körülményekhez igazítani, hatályának a szolgáltatásokra vonatkozó szabványokra történő kiterjesztésével.
(11)
Az egyéb szabványokhoz hasonlóan a szolgáltatási szabványok önkéntesek és azokat a piacnak kell irányítania, minélfogva az ilyen szabványok által közvetve vagy közvetlenül érintett gazdasági szereplők és érdekcsoportok szükségletei érvényesülnek, valamint e szabványok alkalmazása során szem előtt tartani a közérdeket, és a szabványoknak az alapelveken kell nyugodniuk, a konszenzust is beleértve. E szabványok középpontjában elsődlegesen a termékekhez és eljárásokhoz kapcsolódó szolgáltatásoknak kell állniuk.
(12)
Az Unió és a tagállamok közötti, a Szerződésekben rögzített hatáskörmegosztás teljes körű tiszteletben tartása mellett olyan jogi keretrendszert kell alkalmazni, amely lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy felkérjen egy vagy több európai szabványügyi szervezetet egy európai szabvány vagy egy európai szabvány jellegű dokumentum elkészítésére. Ez különösen az Európai Unió működéséről szóló Szerződés (EUMSZ) 14., 151., 152., 153., 165., 166. és 168. cikkére, valamint az Európai Unióról szóló szerződéshez (EUSZ) és az EUMSZ-hez csatolt, az általános érdekű szolgáltatásokról szóló (26.) számú jegyzőkönyvre vonatkozik, amellyel összhangban kizárólagos tagállami hatáskörbe tartozik a társadalombiztosítási, szakképzési és egészségügyi rendszereik alapelveinek meghatározása, illetve csak a tagállamok alakíthatják ki az e rendszereken belül nyújtott szolgáltatások igazgatásának, finanszírozásának, megszervezésének és biztosításának keretfeltételeit, beleértve - az EUMSZ 168. cikk (4) bekezdése és a szakmai képesítések elismeréséről szóló, 2005. szeptember 7-i 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) sérelme nélkül - az e szolgáltatásokra vonatkozó követelmények, illetve minőségi és biztonsági standardok meghatározását is. A Bizottság e felkéréssel nem sértheti az uniós jogot tiszteletben tartó nemzeti joggal és gyakorlatokkal összhangban lévő, kollektív megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalásokhoz, azok megkötéséhez és érvényesítéséhez való jogot, valamint a szervezett fellépéshez való jogot.
(13)
Az európai szabványügyi szervezetek a versenyjog hatálya alá tartoznak, amennyiben az EUMSZ 101. és a 102. cikkének értelmében vállalkozásnak vagy vállalkozások társulásának minősülnek.
(14)
Az Unióban a nemzeti szabványokat nemzeti szabványügyi testületek fogadják el, ami adott esetben egymással ellentétes szabványokhoz és technikai akadályokhoz vezethet a belső piacon. A belső piac és az uniós szabványosítás eredményességének szempontjából tehát szükség van a nemzeti szabványügyi testületek, az európai szabványügyi szervezetek és a Bizottság között fennálló rendszeres, a jelenlegi és a jövőbeli szabványosítási tevékenységeikről folytatott információcsere megerősítésére, ideértve az európai szabványügyi szervezetek keretében a nemzeti szabványügyi testületekre alkalmazandó szüneteltetési elvet, amelynek értelmében az új európai szabvány kihirdetése után a nemzeti szabványokat vissza kell vonni. A nemzeti szabványügyi testületeknek és európai szabványügyi szervezeteknek szintén tiszteletben kell tartaniuk a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás (9) 3. mellékletének az információcseréről szóló rendelkezéseit.
(15)
A tagállamok azon kötelezettsége, hogy tájékoztassák a Bizottságot nemzeti szabványügyi testületeikről, nem teszi szükségessé egyedi nemzeti jogszabályok elfogadását a szóban forgó testületek elismerésének céljából.
(16)
A nemzeti szabványügyi testületek, az európai szabványügyi szervezetek és a Bizottság között fennálló rendszeres információcsere nem akadályozhatja a nemzeti szabványügyi testületeket az egyéb kötelezettségeik és vállalásaik, különösen a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás 3. mellékletének teljesítésében.
(17)
A társadalmi érdekeknek és a társadalmi érdekcsoportoknak az európai szabványügyi tevékenységekben való képviselete a társadalmi szempontból fontosabb érdekeket - például környezetvédelmi, fogyasztói vagy munkavállalói - képviselő szervezetekre és felekre utal. Ugyanakkor a dolgozói érdekeknek és a dolgozói érdekcsoportoknak az európai szabványügyi tevékenységekben való képviselete különösen a munkavállalók és dolgozók alapvető jogait képviselő szervezetek és felek, például a szakszervezetek tevékenységére vonatkoznak.
(18)
A döntéshozási folyamat felgyorsítása érdekében a nemzeti szabványügyi testületeknek és európai szabványügyi szervezeteknek az információs és kommunikációs technológiáknak (IKT) a vonatkozó szabványosítási rendszerben való használatának előmozdítása révén elő kell segíteniük a tevékenységeikkel kapcsolatos információkhoz való hozzáférést, például oly módon, hogy valamennyi érdekcsoport számára olyan, felhasználóbarát online konzultációs mechanizmust biztosítanak, melynek révén szabványtervezetekkel kapcsolatos megjegyzéseiket benyújthatják, valamint a műszaki bizottságok számára szervezett virtuális ülések (többek között webkonferenciák vagy videokonferenciák) révén.
(19)
A szabványok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy segítségükkel az uniós politika megoldást tudjon találni olyan, főbb társadalmi kihívásokra, mint az éghajlatváltozás, a fenntartható erőforrás-felhasználás, az innováció, a népesség elöregedése, a fogyatékossággal élő személyek beilleszkedése, a fogyasztóvédelem, valamint a munkavállalók védelme és a munkavégzés körülményei. Az ezen területek bővülő piacán forgalmazott árukra és technológiákra vonatkozó európai vagy nemzetközi szabványok kidolgozásának irányításával az Unió versenyelőnyt tud teremteni vállalatai, különösen az európai vállalatok jelentős részét képviselő kkv-k számára, és elő tudja segíteni a kereskedelmet.
(20)
A szabványok fontos eszközt jelentenek a vállalatok és különösen a kkv-k versenyképessége szempontjából, amelyeknek a szabványosítási folyamatban való részvétele fontos az Unió technológiai fejlődése szempontjából. Ezért a szabványosítási keretnek ösztönöznie kell a kkv-kat, hogy innovatív technológiai megoldásaikkal tevékenyen járuljanak hozzá a szabványosításra irányuló erőfeszítésekhez. Ezen belül nagyobb részt kell vállalniuk nemzeti szinten is, ahol az alacsonyabb költségek és a nyelvi akadályok hiánya következtében hatékonyabbak lehetnek. Következésképpen e rendeletnek erősítenie kell a kkv-k képviseletét és részvételét mind a nemzeti, mind az európai szintű műszaki bizottságokban, valamint meg kell könnyítenie a szabványokhoz való hatékony hozzáférésüket és növelnie kell az azokkal kapcsolatos tudatosságukat.
(21)
Az európai szabványok alapvető fontosságúak a kkv-k versenyképességéhez, azonban a kkv-k az európai szabványosítási tevékenységek területén némely esetben alulreprezentáltak. Így a rendeletnek egy olyan szervezet révén kell ösztönöznie és elősegítenie a kkv-k megfelelő képviseletét és részvételét az európai szabványosítás folyamatában, amely ténylegesen kapcsolatban áll a kkv-kkal és azok nemzeti szintű szervezeteivel, és azokat megfelelően képviseli.
(22)
A szabványok jelentős hatást gyakorolhatnak a társadalomra, különösen a polgárok biztonságára és jólétére, a hálózatok hatékonyságára, a környezetre, a munkavállalók biztonságára és a munkavégzés körülményeire, a hozzáférhetőségre és egyéb politikai területekre. Ezért a fogyasztókat, a környezetet és a dolgozói érdekeket képviselő szervezetek fokozott támogatásával szükséges biztosítani a társadalmi érdekcsoportok szerepének növekedését és hozzájárulásuk erősítését a szabványok kidolgozása terén.
(23)
Az európai szabványügyi szervezetek valamennyi érintett érdekcsoport képviseletének és hatékony részvételének ösztönzésére és elősegítésére irányuló kötelezettségéből nem következik az, hogy a szóban forgó érdekcsoportoknak bármilyen szavazati joga keletkezne, kivéve, ha a szavazati jogot az európai szabványügyi szervezetek belső eljárási szabályzata írja elő.
(24)
Az európai szabványosítási rendszernek ezenkívül teljes mértékben figyelembe kell vennie a fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezményt (10). Ezért fontos, hogy a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó szervezetek megfelelően képviseljék a fogyatékossággal élő személyek érdekeit is. Ezenfelül minden rendelkezésre álló eszközzel elő kell segíteni a fogyatékossággal élő személyek szabványosítási folyamatban való részvételét.
(25)
Tekintettel arra, hogy a szabványosítás az uniós jogalkotás és szakpolitikák támogatásának fontos eszköze, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a harmonizált szabványok ellen utólag kifogást emeljenek, fontos, hogy a hatóságok részt vegyenek az említett szabványok kidolgozásának minden olyan szakaszában, ahová bevonhatók, és különösen a termékekre vonatkozó, uniós harmonizációs jogszabályok által szabályozott területeken.
(26)
A szabványoknak a termékek és szolgáltatások teljes életciklusa során figyelembe kell venniük a környezeti hatásokat. A Bizottság Közös Kutatóközpontja (JRC) fontos és nyilvánosan elérhető eszközöket fejlesztett ki az említett hatásoknak az életciklus során történő értékelésére. E rendeletnek ennélfogva biztosítania kell, hogy a JRC aktív szerepet tölthessen be az európai szabványosítási rendszerben.
(27)
A Bizottság és az európai szabványosítási rendszer közötti együttműködés életképessége a szabványok kidolgozása iránti jövőbeli felkérések előrelátó tervezésétől függ. Ez a tervezés különösen az érdekelt felek, így a nemzeti piacfelügyeleti hatóságok hozzájárulása révén fejleszthető, az érdekelt felek körében történő véleménygyűjtést és a közöttük való információcserét szolgáló mechanizmusok bevezetése által. Mivel a 98/34/EK irányelv már rendelkezik az európai szabványügyi szervezetek európai szabványok kidolgozása iránti felkérésének lehetőségéről, indokolt jobb és átláthatóbb tervezést bevezetni a szabványok kidolgozására irányuló azon felkérések áttekintését tartalmazó éves munkaprogramban, amelyeket a Bizottság az európai szabványügyi szervezetek elé kíván terjeszteni. Biztosítani kell az európai szabványügyi szervezetek és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő jogosult európai szervezetei, valamint a Bizottság közti együttműködés magas szintjét a Bizottság éves uniós szabványosítási munkaprogramjának kidolgozásában és a szabványosítás iránti kérelmek előkészítésében a javasolt tárgykör piaci relevanciája és a jogalkotó által kitűzött célok elemezése, valamint annak érdekében, hogy az európai szabványügyi szervezetek gyorsabban reagálhassanak a szabványosítási tevékenységek iránti kérelmekre.
(28)
Mielőtt a Bizottság egy európai szabványokra vagy európai szabvány jellegű dokumentumokra vonatkozó felkéréssel kapcsolatos ügyet vagy egy harmonizált szabvány elleni kifogást az e rendelettel létrehozott bizottság elé terjesztene, konzultálnia kell a tagállamok szakértőivel, például a megfelelő uniós jogszabályok által létrehozott bizottságok bevonása, illetve ilyen bizottságok hiányában az ágazati szakértőkkel való konzultáció egyéb formái révén.
(29)
Több, termékek forgalmazására vonatkozó feltételeket harmonizáló irányelv megállapítja, hogy a Bizottság felkérheti az európai szabványügyi szervezeteket harmonizált szabványok elfogadására, amelyek alapján vélelmezhető az alkalmazandó alapvető követelményeknek való megfelelés. Az említett irányelvek közül azonban több változatos rendelkezéseket tartalmaz e szabványokkal szembeni kifogásokról, amennyiben a szabványok nem vagy nem teljesen felelnek meg az alkalmazandó követelményeknek. A gazdasági szereplőket és az európai szabványügyi szervezeteket elbizonytalanító eltérő rendelkezéseket különösen az alábbi jogi aktusok tartalmaznak: az egyéni védőeszközökre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1989. december 21-i 89/686/EGK tanácsi irányelv (11), a polgári felhasználású robbanóanyagok forgalomba hozatalára és felügyeletére vonatozó rendelkezések harmonizációjáról szóló, 1993. április 5-i 93/15/EGK tanácsi irányelv (12), a robbanásveszélyes légkörben való használatra szánt felszerelésekre és védelmi rendszerekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1994. március 23-i 94/9/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13), a kedvtelési célú vízi járművekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1994. június 16-i 94/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14), a felvonókra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1995. június 29-i 95/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (15), a nyomástartó berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. május 29-i 97/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16), a mérőműszerekről szóló, 2004. március 31-i 2004/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (17), a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18), a nem automatikus működésű mérlegekről szóló, 2009. április 23-i 2009/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19) és az egyszerű nyomástartó edényekről szóló, 2009. szeptember 16-i 2009/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (20). Ennélfogva szükséges e rendeletbe belefoglalni a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK európai parlamenti és tanácsi határozatban (21) meghatározott egységes eljárást, valamint ezen irányelvek érintett rendelkezéseit hatályon kívül kell helyezni, és az Európai Parlament számára is biztosítani kell azt a jogot, hogy e rendelettel összhangban kifogást emelhessen valamely harmonizált szabvány ellen.
(30)
A hatóságoknak a hardverek, szoftverek és informatikai szolgáltatások közbeszerzése során a lehető legjobban figyelembe kell venniük a releváns műszaki előírások széles köréből fakadó lehetőségeket, például olyan műszaki előírások kiválasztása révén, amelyek alkalmazására valamennyi érdekelt szállító képes. Ez élénkítené a versenyt, és csökkentené a gyártóhoz kötöttség veszélyét. A vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22) és az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (23), a honvédelem és biztonság területén egyes építési beruházásra, árubeszerzésre és szolgáltatásnyújtásra irányuló, ajánlatkérő hatóságok vagy szervek által odaítélt szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) és az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (25) úgy rendelkezik, hogy közbeszerzések esetén a műszaki előírásokat a következőkre vagy azokkal egyenértékűekre történő hivatkozással kell kidolgozni: az építési beruházási munkák tervezésére, számítási módszerére és kivitelezésére, valamint a termékek felhasználására vonatkozó európai szabványokat átültető nemzeti szabványok, európai műszaki engedélyek, közös műszaki előírások, nemzetközi szabványok, az európai szabványügyi szervezetek által létrehozott egyéb műszaki hivatkozási rendszerek vagy - ezek hiányában - nemzeti szabványok, nemzeti műszaki engedélyek, illetve nemzeti műszaki előírások. Az IKT műszaki előírásokat azonban gyakran más szabványalkotó szervezetek dolgozzák ki, és nem tartoznak a 2004/17/EK, a 2004/18/EK, a 2009/81/EK irányelvben vagy a 2342/2002/EK, Euratom rendeletben meghatározott szabványok vagy tanúsítványok egyik kategóriájába sem. Ezért szükséges biztosítani annak lehetőségét, hogy közbeszerzések esetén a műszaki előírások hivatkozhassanak az IKT műszaki előírásokra annak érdekében, hogy lépést tartsanak az IKT terén zajló gyors fejlődéssel, elősegítsék a határon átnyúló szolgáltatások nyújtását, serkentsék a versenyt és előmozdítsák az interoperabilitást és innovációt.
(31)
Azon műszaki előírások, amelyeket nem az európai szabványügyi szervezetek fogadtak el, nem egyenrangúak az európai szabványokkal. Néhány IKT műszaki előírást nem az alapelvekkel összhangban dolgoztak ki. Ezért e rendeletnek eljárást kell előírnia a közbeszerzések során hivatkozható IKT műszaki előírások elismerésére az érdekcsoportok - ideértve az európai szabványügyi szervezeteket, vállalkozásokat és hatóságokat is - széles körének bevonásával. Továbbá e rendeletnek - egy, a feltételeket tartalmazó lista formájában - meg kell határoznia ezen műszaki előírások és a hozzájuk kapcsolódó kidolgozási eljárások követelményeit. Az IKT műszaki előírások elismerésére vonatkozó követelményeknek biztosítaniuk kell a közpolitikai célok és a társadalmi szükségletek tiszteletben tartását, és az alapelveken kell alapulniuk.
(32)
Az innováció és a verseny serkentése érdekében egy adott műszaki előírás elismerése nem akadályozhatja meg, hogy valamely, az adott előírással versenyző műszaki előírást is elismerjenek e rendelet rendelkezései alapján. Az elismerést a teljesített feltételek alapján indokolt megadni, ha az adott műszaki előírás jelentős szintű piaci elfogadottságot ért el.
(33)
Az elismert IKT műszaki előírások hozzájárulhatnak az európai közigazgatások közötti átjárhatósági eszközökről (ISA) szóló, 2009. szeptember 16-i 922/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (26) végrehajtásához, amely a 2010-2015 közötti időszakra egy, az európai közigazgatások, közösségi intézmények és szervek közötti átjárhatósági eszközökről szóló programot hoz létre, amely az átjárhatóságot megkönnyítő közös és megosztott megoldásokat nyújt.
(34)
Előfordulhatnak olyan helyzetek az IKT terén, amikor helyénvaló lehet a vonatkozó szabványok uniós szintű használatának ösztönzése vagy az azoknak történő megfelelés uniós szinten való előírása az átjárhatóság egységes piacon belüli biztosítása és a felhasználók választási szabadságának javítása érdekében. Más esetekben előfordulhat, hogy bizonyos európai szabványok már nem felelnek meg a fogyasztók igényeinek vagy hátráltatják a technológiai fejlődést. Ezért az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (27) lehetővé teszi a Bizottság számára, hogy szükség esetén felkérje az európai szabványügyi szervezeteket szabványok kidolgozására, illetve hogy összeállítsa és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétegyen egy szabvány-, illetve előírásjegyzéket annak érdekében, hogy elősegítse azok használatát, kötelezővé tegye azok alkalmazását, vagy szabványokat vagy előírásokat töröljön az említett jegyzékből.
(35)
E rendelet nem akadályozhatja az európai szabványügyi szervezeteket az IKT területén további szabványok kidolgozásában, valamint más, szabványalkotó testületekkel, különösen az IKT területén folytatott együttműködésük fejlesztésében az összhang biztosítása, valamint a szabványok és előírások érvényesítése során a széttöredezettség vagy párhuzamosságok elkerülése érdekében.
(36)
Az e rendeletben előírt, az IKT műszaki előírások elismerésére szolgáló eljárás nem gyengítheti az európai szabványosítási rendszer koherenciáját. Ezért e rendeletben azokat a feltételeket is meg kell állapítani, amelyek teljesülése esetén úgy tekinthető, hogy valamely műszaki előírás nem ellentétes más európai szabványokkal.
(37)
A közbeszerzésben hivatkozásként szolgáló IKT műszaki előírások elismerését megelőzően a 2011. november 28-i bizottsági határozattal (28) létrehozott, több érdekelt felet tömörítő platformot az európai és nemzeti érdekcsoportokkal, az európai szabványügyi szervezetekkel és a tagállamokkal való konzultáció fórumaként kell használni a folyamat legitimációjának biztosítása érdekében.
(38)
Az 1673/2006/EK határozat megállapítja az európai szabványosítás finanszírozásához való uniós hozzájárulást érintő szabályokat, hogy európai szabványok és szabvány jellegű dokumentumok kerüljenek kidolgozásra és felülvizsgálatra az egyes uniós célkitűzések, jogszabályok és politikák végrehajtása érdekében. Az adminisztráció és a költségvetés egyszerűsítése érdekében helyénvaló e határozat rendelkezéseinek e rendeletbe való beépítése és lehetőség szerint a legkevésbé megterhelő eljárások használata.
(39)
Figyelembe véve, hogy az európai szabványosítás széleskörűen részt vesz az uniós jogalkotás és szakpolitikák támogatásában, illetve azt, hogy különböző szabványosítási tevékenységek léteznek, különféle finanszírozási módokat szükséges előírni. Ez az európai szabványügyi szervezetek és a nemzeti szabványügyi testületek esetében elsősorban az ajánlatkérés nélküli támogatásokat jelenti, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 110. cikke (1) bekezdése második albekezdésének (29), illetve a 2342/2002/EK, Euratom rendelet 168. cikke (1) bekezdése d) pontjának megfelelően. Emellett ugyanezek a rendelkezések vonatkoznak azon szervekre, amelyeket - bár nem ismertek el európai szabványügyi szervezetekként e rendeletben -jogalapot megteremtő jogi aktus hatalmaz fel, és amelyek feladata az európai szabványosítás támogatását szolgáló előkészítő munka végrehajtása, együttműködésben az európai szabványügyi szervezetekkel.
(40)
Mivel az európai szabványügyi szervezetek folyamatos támogatással segítik az uniós tevékenységeket, ennek megfelelően hatékony és működőképes központi titkárságokkal kell rendelkezniük. A Bizottság számára éppen ezért lehetővé kell tenni, hogy támogatást nyújtson ezen európai közérdeket szolgáló szervezeteknek, anélkül hogy a működési támogatások esetében alkalmazná az 1605/2002 EK, Euratom rendelet 113. cikkének (2) bekezdésében előírt degresszivitás elvét.
(41)
A versenyképességi és innovációs keretprogram (2007-2013) létrehozásáról szóló, 2006. október 24-i 1639/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (30), a fogyasztóvédelmi politika területén közösségi cselekvési program (2007-2013) létrehozásáról szóló, 2006. december 18-i 1926/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (31) és a környezetvédelmi célú pénzügyi eszközről (LIFE+) szóló, 2007. május 23-i 614/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (32) már rendelkezik a szabványosítás terén a kkv-kat, a fogyasztókat és környezetvédelmi érdekeket képviselő európai szervezetek pénzügyi támogatásának lehetőségéről, míg a szabványosítás terén a dolgozói érdekeket képviselő szervezetek részére speciális támogatásokat fizetnek ki. Az 1639/2006/EK határozat, az 1926/2006/EK határozat és a 614/2007/EK rendelet alapján történő finanszírozás 2013. december 31-én jár le. Az európai szabványosítás fejlődése érdekében elengedhetetlen a kkv-kat, a fogyasztókat, valamint környezetvédelmi és dolgozói érdekeket képviselő európai szervezetek aktív részvételének további előmozdítása és ösztönzése. Ezek a szervezetek az általános európai érdeket képviselik, és a nemzeti nonprofit szervezetektől kapott megbízás révén a tagállamok nonprofit szervezeteit képviselő európai hálózatot alkotnak, amely a Szerződések célkitűzéseivel összhangban levő alapelveket és szakpolitikákat mozdítják elő. Működési környezetükből és jogszabályban foglalt céljaikból adódóan az európai szabványosítás terén a kkv-kat, a fogyasztókat, valamint környezetvédelmi és dolgozói érdekeket képviselő európai szervezetek az Unió célkitűzéseinek megvalósításához és politikáihoz szükséges alapvető, állandó szerepet játszanak. A Bizottság számára ezért lehetővé kell tenni, hogy továbbra is támogatást nyújtson e szervezeteknek, anélkül hogy a működési támogatások esetében alkalmazná az 1605/2002 EK, Euratom rendelet 113. cikkének (2) bekezdésében előírt degresszivitás elvét.
(42)
A szabványosítási tevékenységek finanszírozásának fedeznie kell ezenkívül a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó európai szabványok vagy európai szabvány jellegű dokumentumok létrehozásához kapcsolódó előkészítő és kiegészítő tevékenységeket. Erre elsősorban a kutatómunkák, a jogszabályokat előkészítő dokumentumok kidolgozása, a laboratóriumi körvizsgálatok, valamint a szabványok jóváhagyása és értékelése esetén van szükség. A szabványosítás európai és nemzetközi szintű támogatásának tovább kell folytatódnia a harmadik országokkal folytatott együttműködési és műszaki segítségnyújtási programok keretében. A piacra jutás javítása és az uniós vállalkozások versenyképességének megerősítése érdekében lehetővé kell tenni más szervek esetében az ajánlattételi felhíváson vagy adott esetben szerződések odaítélésén alapuló támogatásnyújtást.
(43)
Az uniós finanszírozásnak a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó európai szabványok vagy európai szabvány jellegű dokumentumok létrehozását, az Unió különböző hivatalos nyelveire való lefordításukhoz nyújtott fokozott támogatás révén a vállalkozások általi felhasználásuk megkönnyítését (hogy így a kkv-k teljes mértékben kihasználhassák az európai szabványok megértéséből és alkalmazásából származó előnyöket), az európai szabványosítási rendszer egységességének megerősítését, valamint annak biztosítását kell megcéloznia, hogy az Unióban minden piaci szereplő igazságos és átlátható módon férhessen hozzá az európai szabványokhoz. Ez különösen olyan esetekben fontos, amelyekben a szabványok alkalmazása a vonatkozó uniós jogszabályoknak való megfelelést teszi lehetővé.
(44)
E rendelet hatékony végrehajtása érdekében lehetővé kell tenni a szükséges szakértői vizsgálatok - különösen az auditok és a pénzügyi irányítás területén -, valamint a végrehajtás segítésére alkalmas igazgatási források igénybevételét, továbbá az Unió által finanszírozott tevékenységek helytállóságának rendszeres értékelését e tevékenységek hasznosságának és hatásának garantálása érdekében.
(45)
Szintén szükséges megtenni a megfelelő intézkedéseket a csalások és szabálytalanságok elkerülése, illetve a tévesen kifizetett pénzeszközök visszaszerzése érdekében az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló, 1995. december 18-i 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (33), az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletnek (34), valamint az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (35) megfelelően.
(46)
Az európai szabványügyi szervezetek jegyzékének naprakésszé tétele, valamint a kkv-kat és társadalmi érdekcsoportokat képviselő szervezetekre vonatkozó feltételeknek nonprofit jellegük és a reprezentativitás vonatkozásában bekövetkező további fejleményekhez történő igazítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el e rendelet mellékleteinek módosítására vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(47)
A e rendelettel létrehozott bizottságnak az e rendelet végrehajtásával kapcsolatos valamennyi ügyben segítenie kell a Bizottságot, kellő tekintettel az ágazati szakértők véleményére.
(48)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (36) megfelelően kell gyakorolni.
(49)
A tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni a harmonizált szabványokkal szembeni kifogásokra vonatkozó végrehajtási jogi aktusok elfogadására, és amennyiben az érintett harmonizált szabványok hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában még nem hirdették ki, és az adott szabvány még nem vezetett a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban meghatározott alapvető követelményeknek történő megfelelés vélelmezéséhez.
(50)
A vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni az európai szabványügyi szervezetekhez benyújtott valamennyi szabványosítás iránti kérelem vonatkozásában, valamint a harmonizált szabványokkal szembeni, a kifogásokra vonatkozó végrehajtási jogi aktusok elfogadására, és amennyiben az érintett harmonizált szabványok hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában már kihirdették, és a határozat következményekkel járhat a kapcsolódó alapvető követelményeknek történő megfelelés vélelmezésére vonatkozóan.
(51)
A rendelet fő célkitűzéseinek megvalósítása és a gyors döntéshozatali eljárások elősegítése, illetve a szabványok kidolgozásához szükséges idő egészének lerövidítése érdekében lehetőség szerint a 182/2011/EU rendelet által biztosított eljárási intézkedéseket kell alkalmazni, amely lehetővé teszi, hogy a megfelelő bizottság elnöke az ügy sürgőssége függvényében határidőt szabjon meg a bizottsági véleménynyilvánításra. Ezenfelül indokolt esetekben a bizottság véleményét írásbeli eljárás keretében is ki lehet kérni, és a bizottsági tagok véleményének hiánya hallgatólagos beleegyezésnek tekintendő.
(52)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen a szabványok és a szabványosítás mint az Unió szakpolitikájának az európai szabványügyi szervezetek, a nemzeti szabványügyi testületek, a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés révén alkalmazott eszközei hatékonyságának és eredményességének biztosítása, az uniós jogszabályok és politikák végrehajtása érdekében a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó európai szabványok és európai szabvány jellegű dokumentumok létrehozása, olyan IKT műszaki előírások elismerése, amelyekre hivatkozni lehet, az európai szabványosítás finanszírozása és az érdekcsoportoknak az európai szabványosításban történő részvétele - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért hatásaikat tekintve azok az Unió szintjén jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(53)
Ezért a 89/686/EGK, a 93/15/EGK, a 94/9/EK, a 94/25/EK, a 95/16/EK, a 97/23/EK, a 98/34/EK, a 2004/22/EK, a 2007/23/EK, a 2009/23/EK és a 2009/105/EK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.
(54)
Az 1673/2006/EK és a 87/95/EGK határozatot hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet szabályokat állapít meg az európai szabványügyi szervezetek, a nemzeti szabványügyi testületek, a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködés, az uniós jogszabályok és politikák végrehajtása érdekében a termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó európai szabványok és európai szabvány jellegű dokumentumok létrehozása, olyan IKT műszaki előírások elismerése, amelyekre hivatkozni lehet, az európai szabványosítás finanszírozása és az érdekcsoportoknak az európai szabványosításban történő részvétele tekintetében.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
1. „szabvány”: egy elismert szabványügyi testület által ismételt vagy folyamatos alkalmazás céljára elfogadott műszaki előírás, amelynek betartása nem kötelező, és amely a következő kategóriák valamelyikébe tartozik:
a) „nemzetközi szabvány”: valamely nemzetközi szabványügyi testület által elfogadott szabvány;
b) „európai szabvány”: valamely európai szabványügyi szervezet által elfogadott szabvány;
c) „harmonizált szabvány”: a Bizottság felkérésére az uniós harmonizációs jogszabályok alkalmazásának elősegítésére elfogadott európai szabvány;
d) „nemzeti szabvány”: valamely nemzeti szabványügyi testület által elfogadott szabvány;
2. „európai szabvány jellegű dokumentum”: európai szabványon kívül minden egyéb, valamely európai szabványügyi szervezet által ismételt vagy folyamatos alkalmazás céljára elfogadott műszaki előírás, amelynek betartása nem kötelező;
3. „szabványtervezet”: egy adott témára vonatkozó műszaki előírás szövegét tartalmazó dokumentum, amelynek a vonatkozó szabványosítási eljárásnak megfelelő elfogadása megfontolás alatt áll, miután ezen a dokumentumon már elvégezték az előkészítő munkát, és nyilvános véleményezés vagy vizsgálat céljából közzétették;
4. „műszaki előírás”: olyan dokumentum, amely megszabja, hogy valamely terméknek, folyamatnak, szolgáltatásnak vagy rendszernek milyen műszaki előírásoknak kell megfelelnie, és amely az alábbiak közül egyet vagy többet meghatároz:
5. „IKT műszaki előírás”: az információs és kommunikációs technológiák területén elfogadott műszaki előírás;
6. „termék”: minden iparilag előállított termék és mezőgazdasági termék, beleértve a haltermékeket is;
7. „szolgáltatás”: az EUMSZ 57. cikkében meghatározott, rendszerint díjazás ellenében nyújtott bármely önálló gazdasági tevékenység;
8. „európai szabványügyi szervezet”: az I. mellékletben felsorolt valamely szervezet;
9. „nemzetközi szabványügyi testület”: a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO), a Nemzetközi Elektrotechnikai Bizottság (IEC) és a Nemzetközi Távközlési Unió (ITU);
10. „nemzeti szabványügyi testület”: valamely tagállam által a Bizottságnak az e rendelet 27. cikke alapján bejelentett testület.
II. FEJEZET
ÁTLÁTHATÓSÁG ÉS AZ ÉRDEKCSOPORTOK RÉSZVÉTELE
3. cikk
A szabványügyi testületek munkaprogramjának átláthatósága
(1) Valamennyi európai szabványügyi szervezet és nemzeti szabványügyi testület évente legalább egyszer munkaprogramot állít össze. A munkaprogram tájékoztatást tartalmaz az európai szabványügyi szervezet vagy a nemzeti szabványügyi testület által kidolgozandó vagy módosítandó, a kidolgozás vagy módosítás alatt álló, valamint az előző munkaprogram időszakában általa elfogadott szabványokról és szabvány jellegű dokumentumokról, ha azok nem valamely nemzetközi vagy európai szabvány megegyező vagy egyenértékű átültetései.
(2) A munkaprogram valamennyi szabvány és európai szabvány jellegű dokumentum esetén az alábbiakat tartalmazza:
a)
a szabvány vagy európai szabvány jellegű dokumentum tárgya;
b)
a szabvány vagy európai szabvány jellegű dokumentum kidolgozásának eddig megvalósult szintje;
c)
az alapul vett bármely nemzetközi szabványra történő utalás.
(3) Valamennyi európai szabványügyi szervezet és nemzeti szabványügyi testület munkaprogramját a honlapján vagy más nyilvánosan elérhető honlapon, valamint a munkaprogram elkészültéről szóló értesítést a szabványalkotói tevékenységekről szóló nemzeti vagy adott esetben európai kiadványokban közzéteszi.
(4) Valamennyi európai és nemzeti szabványügyi szervezet és nemzeti szabványügyi testület legkésőbb a munkaprogram közzétételekor értesíti annak elkészültéről a többi európai szabványügyi szervezetet és nemzeti szabványügyi testületet, valamint a Bizottságot. A Bizottság a tagállamok rendelkezésére bocsátja ezt az információt a 22. cikk szerinti bizottságon keresztül.
(5) A nemzeti szabványügyi testületek nem emelhetnek kifogást a programjukban szereplő szabványosítási témáknak az európai szabványügyi szervezetek által megállapított szabályoknak megfelelő európai szintű átvételével kapcsolatban, és nem hozhatnak olyan intézkedéseket, amelyek hátrányosan befolyásolhatják az erre vonatkozó döntést.
(6) Harmonizált szabvány előkészítése során vagy jóváhagyása után a nemzeti szabványügyi testületek nem tehetnek olyan lépéseket, amelyek sérthetik a tervezett harmonizációt, így különösen nem tehetnek közzé az adott területen új vagy felülvizsgált nemzeti szabványt, amely bármely érvényes harmonizált szabvánnyal nem áll teljes mértékben összhangban. Az új harmonizált szabvány kihirdetése után minden ütköző nemzeti szabványt ésszerű határidőn belül vissza kell vonni.
4. cikk
A szabványok átláthatósága
(1) Valamennyi európai szabványügyi szervezet és nemzeti szabványügyi testület - kérésre - legalább elektronikus formában megküldi a többi európai szabványügyi szervezet, nemzeti szabványügyi testület vagy a Bizottság számára minden nemzeti és európai szabvány vagy európai szabvány jellegű dokumentum tervezetét.
(2) Valamennyi európai szabványügyi szervezet és nemzeti szabványügyi testület köteles három hónapon belül válaszolni és figyelembe venni a többi európai szabványügyi szervezet, nemzeti szabványügyi testület vagy a Bizottság részéről benyújtott, az (1) bekezdésben említett tervezettel kapcsolatos észrevételt.
(3) Amennyiben valamely nemzeti szabványügyi testület olyan észrevételeket kap, amelyek azt jelzik, hogy a szabványtervezet negatív hatással lehet a belső piacra, a tervezet elfogadása előtt konzultálnia kell az európai szabványügyi szervezetekkel és a Bizottsággal.
(4) A nemzeti szabványügyi testületek:
a)
oly módon biztosítják a nemzeti szabványtervezeteikhez való hozzáférést, hogy minden érintett fél, különösen a más tagállamban letelepedett felek azokra vonatkozó észrevételeket tehessenek;
b)
biztosítják más nemzeti szabványügyi testületeknek, hogy passzív vagy aktív módon (megfigyelő kiküldése útján) részt vegyenek a tervezett tevékenységekben.
5. cikk
Az érdekcsoportok részvétele az európai szabványosításban
(1) Az európai szabványügyi szervezetek ösztönzik és elősegítik valamennyi érintett érdekcsoport, köztük a kkv-k, a fogyasztóvédelmi szervezetek, a környezetvédelmi és dolgozói érdekcsoportok szabványosítási tevékenységeikben való megfelelő képviseletét és tényleges részvételét. Ezt különösen az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezetein keresztül valósítják meg a politika kialakítása során, valamint az európai szabványok és szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásának alábbi szakaszaiban:
a)
új munkatételek iránti javaslat és azok elfogadása;
b)
a javaslatok műszaki megvitatása;
c)
a tervezetekkel kapcsolatos észrevételek benyújtása;
d)
a meglévő európai szabványok és szabvány jellegű dokumentumok felülvizsgálata;
e)
az elfogadott európai szabványok és szabvány jellegű dokumentumokkal kapcsolatos információterjesztés és tudatosságnövelés.
(2) A tagállamok piacfelügyeleti hatóságaival, a Bizottság kutatási létesítményeivel és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezeteivel folytatott együttműködés mellett az európai szabványügyi szervezetek a műszaki szinten ösztönzik és megkönnyítik a vállalkozások, kutatóközpontok, egyetemek és minden egyéb jogi személy megfelelő képviseletét a jelentős politikai vagy műszaki innovációs hatású új területekre vonatkozó szabványosítási tevékenységek során, ha az érintett jogi személyek az adott területtel kapcsolatos és az Unió által, egy kutatási, innovációs és technológiai fejlesztési tevékenységekre vonatkozó, az EUMSZ 182. cikkének megfelelően elfogadott többéves keretprogram keretében finanszírozott projektben vesznek részt.
6. cikk
A kkv-k szabványokhoz való hozzáférése
(1) A nemzeti szabványügyi testületek ösztönzik és elősegítik a kkv-k szabványokhoz és szabványkidolgozási folyamatokhoz való hozzáférését a szabványosítási rendszerben való fokozottabb részvételük érdekében például azáltal, hogy
a)
éves munkaprogramjaikban meghatározzák a kkv-k érdeklődésére különösen számot tartó szabványosítási projekteket;
b)
biztosítják a kkv-k szabványosítási tevékenységekhez való hozzáférését anélkül, hogy köteleznék őket arra, hogy nemzeti szabványosítási testület tagjává váljanak;
c)
ingyenes hozzáférést vagy egyedi díjakat biztosítanak a szabványosítási tevékenységekben való részvételhez;
d)
ingyenes hozzáférést biztosítanak a szabványtervezetekhez;
e)
honlapjukon ingyenesen rendelkezésre bocsátják a szabványok kivonatát;
f)
egyedi díjakat alkalmaznak a szabványokhoz való hozzáférés esetében, vagy csökkentett áron kínálnak szabványcsomagokat.
(2) A nemzeti szabványügyi testületek megosztják egymással az arra irányuló bevált gyakorlatokat, hogy a kkv-k szabványosítási tevékenységekben való részvételét növeljék és a szabványok kkv-k általi használatát bővítsék és megkönnyítsék.
(3) A nemzeti szabványügyi testületek éves jelentést küldenek az európai szabványügyi szervezeteknek az (1) és (2) bekezdés szerinti tevékenységeikről és minden más olyan intézkedésről, amelyek célja azon feltételek javítása, amelyek mellett a kkv-k a szabványokat alkalmazhatják és részt vehetnek a szabványok kidolgozásának folyamatában. A nemzeti szabványügyi testületek az említett jelentéseket honlapjukon is közzéteszik.
7. cikk
A hatóságok európai szabványosítási folyamatban való részvétele
A tagállamok adott esetben ösztönzik a hatóságok, köztük a piacfelügyeleti hatóságok részvételét a Bizottság által a 10. cikkel összhangban kért szabványok kidolgozására vagy felülvizsgálatára irányuló nemzeti szabványosítási tevékenységekben.
III. FEJEZET
AZ UNIÓS JOGSZABÁLYOKAT ÉS POLITIKÁKAT TÁMOGATÓ EURÓPAI SZABVÁNYOK ÉS SZABVÁNY JELLEGŰ DOKUMENTUMOK
8. cikk
Az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramja
(1) A Bizottság elfogadja az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramját, amely meghatározza az európai szabványosítás stratégiai prioritásait, figyelembe véve az Unió hosszú távú növekedési stratégiáit. A munkaprogram tartalmazza azokat az európai szabványokat és európai szabvány jellegű dokumentumokat, amelyek kidolgozására a Bizottság a 10. cikkel összhangban európai szabványügyi szervezeteket szándékozik felkérni.
(2) Az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramja meghatározza a célkitűzéseket és politikákat azon európai szabványok és szabvány jellegű dokumentumok tekintetében, amelyek kidolgozására a Bizottság európai szabványügyi szervezeteket szándékozik felkérni a 10. cikkel összhangban. Sürgős esetekben a Bizottság előzetes jelzés nélkül is felkérést adhat.
(3) Az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramja tartalmazza ezenkívül az európai szabványosítás nemzetközi vonatkozásainak célkitűzéseit, támogatva az uniós jogalkotást és politikákat.
(4) Az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramját az érintett érdekelt felekkel - köztük az európai szabványügyi szervezetekkel és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezeteivel - és tagállamokkal folytatott konzultációt követően az e rendelet 22. cikkében említett bizottság útján fogadják el.
(5) Annak elfogadását követően a Bizottság honlapján közzéteszi az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramját.
9. cikk
Kutatási létesítményekkel folytatott együttműködés
A Bizottság kutatási létesítményei hozzájárulnak a 8. cikkben említett, az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramjának előkészítéséhez, és az európai szabványügyi szervezetek számára szakterületein tudományos adatokat szolgáltat annak biztosítása érdekében, hogy az európai szabványok figyelembe vegyék a gazdasági versenyképességet és a társadalmi szükségleteket, így a környezeti fenntarthatóságot és a biztonsági és védelmi kérdéseket is.
10. cikk
Európai szabványügyi szervezetek szabványosításra való felkérése
(1) A Bizottság Szerződésekben foglalt hatásköri korlátokon belül felkérhet egy vagy több európai szabványügyi szervezetet európai szabvány vagy szabvány jellegű dokumentum megadott határidőn belüli kidolgozására. Ezen európai szabványoknak és európai szabvány jellegű dokumentumoknak piacvezéreltnek kell lenniük, figyelembe kell venniük a közérdeket és a Bizottság kérésében egyértelműen megfogalmazott szakpolitikai célkitűzéseket, és konszenzuson kell alapulniuk. A Bizottság meghatározza a kért dokumentum által teljesítendő, tartalomra vonatkozó előírásokat és határidőt állapít meg annak elfogadására.
(2) Az (1) bekezdésben említett döntéseket a 22. cikk (3) bekezdésében foglalt eljárásnak megfelelően kell elfogadni az európai szabványügyi testületekkel és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezeteivel, valamint - amennyiben a vonatkozó uniós jogszabály által létrehozott bizottság létezik - az ilyen bizottsággal, illetve az ágazati szakértői konzultáció egyéb formái által létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően.
(3) A vonatkozó európai szabványügyi szervezet a felkérés kézhezvételétől számított egy hónapon belül köteles jelezni, hogy elfogadja-e az (1) bekezdésben említett felkérést.
(4) Pénzügyi támogatásra vonatkozó kérelem esetén a Bizottság a felkérés (3) bekezdésben említett elfogadásától számított két hónapon belül tájékoztatja a vonatkozó európai szabványügyi szervezeteket az európai szabvány vagy szabvány jellegű dokumentum kidolgozása érdekében odaítélt támogatásról.
(5) Az európai szabványügyi szervezetek tájékoztatják a Bizottságot az (1) bekezdésben említett dokumentumok kidolgozása érdekében végzett tevékenységekről. A Bizottság az európai szabványügyi szervezetekkel együtt értékeli az európai szabványügyi testületek által készített dokumentumoknak az eredeti kérelemmel való összhangját.
(6) Amennyiben valamely harmonizált szabvány megfelel azon követelményeknek, amelyekre vonatkozik, és amelyeket az uniós harmonizációs jogszabályok határoznak meg, az ilyen harmonizált szabványra való hivatkozást a Bizottság haladéktalanul közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában vagy az uniós harmonizációs szabályozás vonatkozó jogi aktusában meghatározott feltételeknek megfelelő más módon.
11. cikk
A harmonizált szabványokkal szembeni hivatalos kifogások
(1) Amennyiben egy tagállam vagy az Európai Parlament úgy ítéli meg, hogy egy harmonizált szabvány nem felel meg teljesen azoknak a követelményeknek, amelyekre az vonatkozik, és amelyeket a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabály meghatároz, arról részletes magyarázattal együtt értesíti a Bizottságot, a Bizottság pedig - amennyiben a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabály által létrehozott bizottság létezik- az ilyen bizottsággal, illetve az ágazati szakértői konzultáció egyéb formái által létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően úgy határozhat, hogy:
a)
közzéteszi, nem teszi közzé vagy korlátozásokkal teszi közzé a szóban forgó harmonizált szabványra vonatkozó hivatkozásokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában;
b)
fenntartja, korlátozásokkal tartja fenn vagy visszavonja a szóban forgó harmonizált szabványra vonatkozó hivatkozásokat az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(2) A Bizottság honlapján közzéteszi és rendszeresen frissíti azokról a harmonizált szabványokról szóló információkat, amelyek tekintetében az (1) bekezdésben említett határozat született.
(3) A Bizottság az (1) bekezdésben említett döntéséről tájékoztatja az érintett európai szabványügyi szervezetet, és szükség esetén a szóban forgó harmonizált szabványok felülvizsgálatát kéri.
(4) A (1) bekezdés a) pontjában említett határozatot a 22. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) A (1) bekezdés b) pontjában említett határozatot a 22. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
12. cikk
Az érdekcsoportok szervezeteinek értesítése
A Bizottság - a megfelelő konzultáció és a piaci relevancia biztosítása érdekében - bejelentési rendszert hoz létre valamennyi érdekcsoport részére, beleértve az európai szabványügyi szervezeteket és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezeteit, mielőtt:
a)
elfogadja a 8. cikk (1) bekezdésében említett, az Unió éves, európai szabványosításra vonatkozó munkaprogramját;
b)
elfogadja a 10. cikkben említett szabványosítási kérelmeket;
c)
döntést hoz a harmonizált szabványokkal kapcsolatos hivatalos kifogásokra vonatkozóan, a 11. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
d)
döntést hoz a 13. cikk szerinti IKT műszaki előírások elismeréséről;
e)
a 20. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el.
IV. FEJEZET
IKT MŰSZAKI ELŐÍRÁSOK
13. cikk
Hivatkozásként szolgáló, IKT műszaki előírások elismerése
(1) A Bizottság valamely tagállam javaslatára vagy saját kezdeményezésére elismerhet nemzeti, európai vagy nemzetközi szabványnak nem minősülő, de a II. mellékletben meghatározott követelményeknek megfelelő IKT műszaki előírásokat, amelyekre a közbeszerzésekben - elsősorban az átjárhatóság lehetővé tétele érdekében - hivatkozni lehet.
(2) Amennyiben az (1) bekezdés alapján elismert valamely IKT műszaki előírást módosítják, visszavonják, illetve az a továbbiakban már nem felel meg a II. mellékletben foglalt követelményeknek, a Bizottság valamely tagállam javaslatára vagy saját kezdeményezésére elismerheti a módosított IKT műszaki előírást, vagy visszavonhatja az elismerést.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett döntéseket az IKT-szabványosítással foglalkozó, több érdekelt felet tömörítő európai platformmal, beleértve az európai szabványügyi szervezeteket, a tagállamokat és az érdekelteket, valamint - amennyiben a vonatkozó uniós jogszabály által létrehozott bizottság létezik - az ilyen bizottsággal, illetve amennyiben ilyen bizottság nem létezik, az ágazati szakértői konzultáció egyéb formái által létrehozott bizottsággal folytatott konzultációt követően kell elfogadni.
14. cikk
Az IKT műszaki előírások használata közbeszerzésben
Az e rendelet 13. cikkében említett IKT műszaki előírások a 2004/17/EK, a 2004/18/EK és a 2009/81/EK irányelvben, valamint a 2342/2002/EK, Euratom rendeletben említett közös műszaki előírásnak minősülnek.
V. FEJEZET
AZ EURÓPAI SZABVÁNYOSÍTÁS FINANSZÍROZÁSA
15. cikk
A szabványosítási szervezetek uniós finanszírozása
(1) Az európai szabványügyi szervezetek uniós finanszírozásban részesülhetnek az alábbi szabványosítási tevékenységek elvégzéséhez:
a)
az uniós jogszabályok vagy szakpolitikák végrehajtásához szükséges és arra alkalmas európai szabványok vagy szabvány jellegű dokumentumok kidolgozása és felülvizsgálata;
b)
az európai szabványok vagy szabvány jellegű dokumentumok ellenőrzése minőségi szempontból és a vonatkozó uniós jogszabályoknak és szakpolitikáknak való megfelelés szempontjából;
c)
az európai szabványosítással kapcsolatos előkészítő vagy kiegészítő munka, mint például tanulmányok, együttműködési tevékenységek - többek között nemzetközi együttműködés -, szemináriumok, értékelések, összehasonlító elemzések, kutatómunka, laboratóriumi munka, laboratóriumi körvizsgálatok végzése és a megfelelőség értékelése, valamint az európai szabványok vagy szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásának és felülvizsgálatának időtartamát csökkentő intézkedések, az alapelvek, különösen a nyitottság, a minőség, az átláthatóság és a valamennyi érdekcsoport közötti konszenzus elvének sérelme nélkül;
d)
az európai szabványügyi szervezetek központi titkárságainak tevékenységei, ideértve a politika kialakítását, a szabványosítási tevékenységek összehangolását, a technikai munka előkészítését és az érdekelt felek információkkal való ellátását is;
e)
az Unió jogalkotásának és szakpolitikáinak támogatására használt európai szabványok vagy európai szabvány jellegű dokumentumok fordítása az európai szabványügyi szervezetek munkanyelvétől eltérő uniós hivatalos nyelvekre vagy kellően indokolt esetben az unió hivatalos nyelveitől eltérő nyelvekre;
f)
a szabványokat vagy európai szabvány jellegű dokumentumokat magyarázó, értelmező és egyszerűsítő tájékoztatások, ideértve az útmutatók, a szabványkivonatok és a legjobb gyakorlatra vonatkozó tájékoztatások készítését, valamint a tudatosságot növelő intézkedéseket, stratégiákat és képzési programokat is;
g)
az európai szabványosítási rendszer és az európai szabványok, illetve európai szabvány jellegű dokumentumok fejlesztése és támogatása az érdekeltek körében az Unióban és nemzetközi szinten, ideértve a technikai segítségnyújtási programokat, valamint az együttműködést harmadik országokkal.
(2) Uniós finanszírozás megítélhető továbbá:
a)
nemzeti szabványügyi testületek számára az (1) bekezdésben említett olyan szabványosítási tevékenységek vonatkozásában, amelyeket az európai szabványügyi szervezetekkel közösen végeznek;
b)
más testületek számára, amelyeket az (1) bekezdés a) pontjában említett tevékenységekhez való hozzájárulással vagy az (1) bekezdés c) és g) pontjában említett tevékenységeknek az európai szabványügyi szervezetekkel közösen történő elvégzésével bíztak meg.
16. cikk
Más európai szervezetek uniós finanszírozása
Az érdekcsoportoknak az e rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumoknak megfelelő európai szervezetei uniós finanszírozásban részesülhetnek az alábbi tevékenységek elvégzéséhez:
a)
e szervezetek és az európai és nemzetközi szabványosítással kapcsolatos tevékenységeik működtetése, beleértve a technikai munka előkészítését, valamint tagjaik és az érdekelt felek információkkal való ellátását;
b)
jogi és műszaki szakértői ismeretek biztosítása, ideértve az európai szabványok és az európai szabvány jellegű dokumentumok iránti igény és kidolgozásának vizsgálatával kapcsolatos tanulmányokat és a szakértőképzést is;
c)
az uniós jogszabályok és szakpolitikák végrehajtásához szükséges és arra alkalmas európai szabványok és európai szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásával és felülvizsgálatával kapcsolatos műszaki munkában való részvétel;
d)
az európai szabványok és európai szabvány jellegű dokumentumok, valamint a szabványokkal kapcsolatos tájékoztatás és alkalmazásuk támogatása az érdekeltek, köztük a kkv-k és a fogyasztók körében.
17. cikk
A finanszírozás módja
(1) Az uniós finanszírozás az alábbi formákban történik:
a)
ajánlattételi felhívás nélküli támogatások vagy közbeszerzési eljárást követő szerződések:
i.
az európai szabványügyi szervezetek és a nemzeti szabványügyi testületek számára a 15. cikk (1) bekezdésében említett tevékenységek végzésére;
ii.
azon szervek számára, amelyeket az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 49. cikke alapján jogalapot megteremtő jogi aktus hatalmazott fel az e rendelet 15. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett tevékenységek végzésére az európai szabványügyi szervezetekkel együttműködésben;
b)
ajánlattételi felhívást követő támogatások vagy közbeszerzési eljárásokat követő szerződések más, a 15. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett szervek számára az alábbi tevékenységekre:
i.
hozzájárulás a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett, európai szabványok vagy szabvány jellegű dokumentumok kidolgozásához és felülvizsgálatához;
ii.
a 15. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett előkészítő vagy kiegészítő munka elvégzése;
iii.
a 15. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett tevékenységek elvégzése;
c)
ajánlattételi felhívást követő támogatások az érdekcsoportoknak az e rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumoknak megfelelő európai szervezetei számára a 16. cikkben említett tevékenységek végzésére.
(2) Az (1) bekezdésben említett testületek tevékenysége az alábbi formákban finanszírozható:
a)
intézkedési támogatások;
b)
működési támogatások az európai szabványügyi szervezetek és az érdekcsoportoknak az e rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumoknak megfelelő európai szervezetei számára, az 1605/2002/EK, Euratom rendeletben meghatározott szabályok szerint. A működési támogatás meghosszabbítás esetén nem csökken automatikusan.
(3) A Bizottság dönt az (1) és (2) bekezdésben említett finanszírozási módokról, valamint tevékenységi típusonként a támogatások összegéről és legnagyobb százalékos arányáról.
(4) A kellően indokolt esetek kivételével a 15. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett szabványosítási tevékenységek esetében megítélt támogatás átalányösszegű, amely a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett szabványosítási tevékenységek esetében az alábbi feltételek teljesülésekor fizetendő:
a)
az európai szabványoknak vagy szabvány jellegű dokumentumoknak a Bizottság 10. cikke szerinti felkérésére történő elfogadására és felülvizsgálatára az említett cikk szerinti felkérésben meghatározott határidőn belül kerül sor;
b)
a kkv-k, fogyasztóvédelmi szervezetek, környezetvédelmi és dolgozói érdekcsoportok számára az 5. cikk (1) bekezdésében foglaltak szerinti megfelelő képviseletet biztosítanak az európai szabványosítási tevékenységek során és részt vehetnek a folyamatban.
(5) Az együttműködés közös célkitűzéseit, illetve az európai szabványügyi szervezeteknek és az érdekcsoportok e rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumoknak megfelelő európai szervezeteinek odaítélt támogatásokkal kapcsolatos igazgatási és pénzügyi feltételeket a Bizottság és az említett szabványügyi és érdekcsoportokat tömörítő szervezetek között létrejövő partnerségi keretmegállapodásokban kell meghatározni az 1605/2002/EK, Euratom rendeletnek és a 2342/2002/EK, Euratom rendeletnek megfelelően. A Bizottság értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e megállapodások megkötéséről.
18. cikk
Irányítás
A költségvetési hatóság által a szabványosítási tevékenységek finanszírozására meghatározott előirányzatok fedezhetik emellett a 15., 16. és 17. cikk végrehajtásához közvetlenül szükséges előkészítői, felügyeleti, ellenőrzési, értékelési és audittal kapcsolatos intézkedéseket is, ideértve a tanulmányokat, üléseket, tájékoztatási és közzétételi tevékenységeket, az információcseréhez szükséges informatikai hálózathoz kapcsolódó kiadásokat, valamint minden egyéb olyan költséget, amely a szabványosítási tevékenységek során a Bizottság által esetlegesen igénybe vett igazgatási és technikai segítségnyújtáshoz kapcsolódik.
19. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság biztosítja, hogy az e rendelet alapján finanszírozott tevékenységek végrehajtása során az Unió pénzügyi érdekeit csalás, korrupció és egyéb jogellenes tevékenységek elleni megelőző intézkedésekkel és hatékony ellenőrzésekkel védjék, gondoskodik továbbá a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetéséről, és szabálytalanság esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat szab ki a 2988/95/EK, Euratom, a 2185/96/Euratom, EK és az 1073/1999/EK rendeletnek megfelelően.
(2) Az e rendelet alapján finanszírozott uniós tevékenységek esetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott szabálytalanság valamely uniós jogszabálynak vagy szerződéses kötelezettségnek valamely gazdasági szereplő olyan cselekményéből vagy mulasztásából eredő megsértését jelenti, amely indokolatlan költségvetési tétel felvétele révén az Unió általános költségvetésének vagy az Unió által kezelt költségvetéseknek a sérelmével jár vagy járhat.
(3) Az e rendelet alapján születő megállapodások és szerződések esetén rendelkezni kell a Bizottság vagy felhatalmazott képviselője által végzett felügyeletről és pénzügyi ellenőrzésről, valamint az Európai Számvevőszék által szükség esetén a helyszínen lefolytatandó ellenőrzésről.
VI. FEJEZET
FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK, A BIZOTTSÁG ÉS A JELENTÉSEK
20. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 21. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a mellékletek módosítására vonatkozóan, az alábbiak érdekében:
a)
az európai szabványügyi szervezetek I. mellékletben meghatározott jegyzékének naprakésszé tétele a nevük vagy felépítésük tekintetében bekövetkezett változások figyelembevétele érdekében;
b)
az érdekcsoportok e rendelet III. mellékletében meghatározott kritériumoknak megfelelő európai szervezeteire vonatkozó feltételeknek nonprofit jellegük és a reprezentativitás vonatkozásában bekövetkező további fejleményekhez történő igazítása. Az ilyen kiigazítások nem eredményezhetik bármely új kritérium létrehozását vagy meglévő kritériumok vagy szervezeti kategóriák megszüntetését.
21. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 20. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. január 1-jétől kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége a előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 20. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 20. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
22. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(4) Amennyiben a bizottság véleményét írásbeli eljárás útján kérik ki, az írásbeli eljárást eredmény nélkül lezárják, amennyiben a véleménynyilvánításra megállapított határidőn belül az elnök így dönt, vagy a bizottsági tagok egyszerű többsége kéri.
23. cikk
Bizottsági együttműködés a szabványügyi szervezetekkel és az érdekcsoportokkal
A 22. cikk (1) bekezdésében említett bizottság az európai szabványügyi szervezetekkel és az érdekcsoportok e rendelettel összhangban uniós finanszírozásban részesülő európai szervezeteivel együttműködve végzi munkáját.
24. cikk
Jelentések
(1) Az európai szabványügyi szervezetek e rendelet végrehajtásáról éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak. A jelentésnek részletes tájékoztatást kell tartalmazni az alábbiakról:
a)
a 4., 5., 10., 15. és 17. cikk alkalmazása;
b)
a kkv-k, a fogyasztóvédelmi szervezetek, a környezetvédelmi és dolgozói érdekcsoportok nemzeti szabványügyi testületekben való képviselete;
c)
a kkv-k képviselete a 6. cikk (3) bekezdésében említett éves jelentések alapján;
d)
IKT alkalmazása a szabványosítási rendszerben;
e)
a nemzeti szabványügyi testületek és az európai szabványügyi szervezetek közötti együttműködés.
(2) Az érdekcsoportok szervezetei, amelyek e rendelet alapján uniós támogatásban részesültek, a tevékenységükről éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak. A jelentés különösen e szervezetek tagságáról és a 16. cikkben említett tevékenységekről tartalmaz tájékoztatást.
(3) 2015. december 31-ig, valamint azt követően ötévente a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról. A jelentés az uniós jogszabályok és szakpolitikák követelményeire tekintettel tartalmazza az (1) és (2) bekezdésben említett éves jelentések elemzését, az uniós finanszírozásban részesülő szabványosítási tevékenységek helytállóságáról szóló értékelést, valamint lehetséges új intézkedések értékelését, amelyek célja az európai szabványosítás egyszerűsítése és az európai szabványügyi szervezetek adminisztratív terheinek csökkentése.
25. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság 2015 január 2-ig értékeli az e rendelet 10. cikke által létrehozott eljárás hatásait a szabványosítási kérelmek kiadására vonatkozó időkeretre. A Bizottság a következtetéseket jelentés formájában nyújtja be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Adott esetben a jelentést a rendelet módosítására irányuló jogalkotási javaslat kíséri.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
26. cikk
Módosítások
(1) A következő rendelkezéseket el kell hagyni:
a)
a 89/686/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése;
b)
a 93/15/EGK irányelv 5. cikke;
c)
a 94/9/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése;
d)
a 94/25/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése;
e)
a 95/16/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése;
f)
a 97/23/EK irányelv 6. cikke,
g)
a 2004/22/EK irányelv 14. cikke,
h)
a 2007/23/EK irányelv 8. cikkének (4) bekezdése;
i)
a 2009/23/EK irányelv 7. cikke;
j)
a 2009/105/EK irányelv 6. cikke.
A törölt rendelkezésekre történő hivatkozásokat e rendelet 11. cikkére történő hivatkozásnak kell tekinteni.
(2) A 98/34/EK irányelv a következőképpen módosul:
a)
az 1. cikk (6)-(10) bekezdését el kell hagyni;
b)
a 2., 3. és 4. cikket el kell hagyni;
c)
a 6. cikk (1) bekezdésében az „az I. és II mellékletben említett szabványügyi szervek képviselőivel” szövegrészt el kell hagyni;
d)
az 6. cikk (3) bekezdésének első francia bekezdését el kell hagyni;
e)
a 6. cikk (4) bekezdésének a), b) és e) pontját el kell hagyni;
f)
a 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„7. cikk
A tagállamok a 8. cikk (1) bekezdésének megfelelően műszakiszabály-tervezetként közlik a Bizottsággal a szabványügyi intézményekhez benyújtott, meghatározott termékekre vonatkozó műszaki előírás vagy szabvány kidolgozására vonatkozó kérelmeket az ilyen termékekre vonatkozó műszaki szabály elfogadása céljából, és indokolják azok elfogadását”;
g)
a 11. cikkben a második mondat helyébe a következő mondat lép:
„A Bizottság a kapott értesítések statisztikáját évente közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.”;
h)
az I. és a II. mellékletet el kell hagyni.
Az elhagyott rendelkezésekre történő hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásokként kell értelmezni, az e rendelet IV. mellékletében foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
27. cikk
Nemzeti szabványügyi testületek
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot szabványügyi testületeikről.
A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzéteszi a nemzeti szabványügyi testületek jegyzékét és annak minden későbbi módosítását.
28. cikk
Átmeneti rendelkezések
A 98/34/EK irányelv szerint elfogadott, az alapkövetelményeknek való megfelelés harmonizált szabványok alkalmazásával történő teljesítésének vélelméről rendelkező uniós jogi aktusokban a 98/34/EK irányelvre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni, a műszaki szabályozás tekintetében a 98/34/EK irányelv 5. cikke által felállított bizottságra való hivatkozások kivételével.
Ha valamely uniós jogi aktus harmonizált szabványokkal szembeni kifogásokra vonatkozó eljárásról rendelkezik, e rendelet 11. cikkét e jogi aktusra nem kell alkalmazni.
29. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1673/2006/EK és a 87/95/EGK határozat hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett határozatokra történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni, az e rendelet IV. mellékletében foglalt megfelelési táblázattal összhangban.
30. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2013. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. október 25-én.


Input:
ROZPORZĄDZENIE RADY (UE) NR 24/2014
z dnia 10 stycznia 2014 r.
ustalające uprawnienia do połowów na 2014 r. dla niektórych stad ryb i grup stad ryb, stosowane na wodach Morza Czarnego
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 43 ust. 3,
uwzględniając wniosek Komisji Europejskiej,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Art. 43 ust. 3 Traktatu stanowi, że Rada, na wniosek Komisji, przyjmie środki dotyczące ustalania i przydziału wielkości dopuszczalnych połowów.
(2)
Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1380/2013 (1) zawiera wymóg, aby środki ochronne były przyjmowane przy uwzględnieniu dostępnych opinii naukowych, technicznych i ekonomicznych, w tym w stosownych przypadkach sprawozdań sporządzanych przez Komitet Naukowo-Techniczny i Ekonomiczny ds. Rybołówstwa (STEFC).
(3)
Rada zobowiązana jest do przyjęcia środków dotyczących ustalenia i przydziału uprawnień do połowów w podziale na łowiska lub grupy łowisk na Morzu Czarnym, w tym - w stosownych przypadkach - określonych warunków, które są funkcjonalnie z nimi związane. Uprawnienia do połowów należy przydzielać państwom członkowskim w taki sposób, aby zapewnić względną stabilność działalności połowowej każdego państwa członkowskiego w odniesieniu do każdego stada lub rodzaju rybołówstwa oraz z należytym uwzględnieniem celów wspólnej polityki rybołówstwa ustanowionych w rozporządzeniu (UE) nr 1380/2013.
(4)
TAC należy ustalać na podstawie dostępnych opinii naukowych, z uwzględnieniem aspektów biologicznych i społeczno-ekonomicznych i gwarantując sprawiedliwe traktowanie sektorów rybołówstwa, a także w myśl opinii przedstawianych przez zainteresowane strony w trakcie konsultacji.
(5)
Korzystanie z uprawnień do połowów ustanowionych w niniejszym rozporządzeniu podlega przepisom rozporządzenia Rady (WE) nr 1224/2009 (2), a w szczególności jego art. 33 i 34, dotyczącym, odpowiednio, zapisu połowów i nakładu połowowego oraz przekazywania danych dotyczących wyczerpania uprawnień do połowów. Konieczne jest zatem określenie kodów, jakie państwa członkowskie powinny stosować, przesyłając Komisji dane dotyczące wyładunków stad objętych niniejszym rozporządzeniem.
(6)
Zgodnie z art. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 847/96 (3) konieczne jest określenie stad, do których mają zastosowanie środki, o których mowa we wspomnianym rozporządzeniu.
(7)
Aby uniknąć zakłócenia działalności połowowej i zapewnić rybakom unijnym środki utrzymania, ważne jest otworzenie przedmiotowych połowów na Morzu Czarnym w dniu 1 stycznia 2014 r. W związku z pilnym charakterem sprawy niniejsze rozporządzenie powinno wejść w życie natychmiast po jego opublikowaniu,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
ROZDZIAŁ I
ZAKRES STOSOWANIA I DEFINICJE
Artykuł 1
Przedmiot
Niniejsze rozporządzenie ustala uprawnienia do połowów na 2014 r. dla niektórych stad ryb i grup stad ryb na wodach Morza Czarnego.
Artykuł 2
Zakres stosowania
Niniejsze rozporządzenie ma zastosowanie do statków unijnych prowadzących działalność na Morzu Czarnym.
Artykuł 3
Definicje
Do celów niniejszego rozporządzenia stosuje się następujące definicje:
a)
„GFCM” oznacza Generalną Komisję Rybołówstwa Morza Śródziemnego;
b)
„Morze Czarne” oznacza podobszar geograficzny 29 zgodnie z definicją zawartą w załączniku I do rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1343/2011 (4) i w rezolucji GFCM/33/2009/2;
c)
„statek UE” oznacza statek rybacki pływający pod banderą państwa członkowskiego i zarejestrowany w Unii;
d)
„całkowite dopuszczalne połowy (TAC)” oznaczają ilość ryb, która może zostać odłowiona co roku w ramach każdego stada;
e)
„kwota” oznacza część TAC przydzieloną Unii, państwu członkowskiemu lub państwu trzeciemu.
ROZDZIAŁ II
UPRAWNIENIA DO POŁOWÓW
Artykuł 4
TAC i ich przydział
TAC dla statków UE, przydział takich TAC poszczególnym państwom członkowskim oraz - w stosownych przypadkach - warunki, które są funkcjonalnie z nimi związane, są określone w załączniku.
Artykuł 5
Przepisy szczególne dotyczące przydziałów
Przydział uprawnień do połowów dla państw członkowskich określony w niniejszym rozporządzeniu nie stanowi uszczerbku dla:
a)
wymian dokonywanych na podstawie art. 16 ust. 8 rozporządzenia (UE) nr 1380/2013;
b)
odliczeń i przeniesień dokonywanych na podstawie art. 37 rozporządzenia (WE) nr 1224/2009;
c)
dodatkowych wyładunków dozwolonych na mocy art. 3 rozporządzenia (WE) nr 847/96;
d)
ilości zatrzymanych zgodnie z art. 4 rozporządzenia (WE) nr 847/96;
e)
potrąceń dokonywanych na podstawie art. 105 i 107 rozporządzenia (WE) nr 1224/2009.
Artykuł 6
Warunki wyładunku połowów i przyłowów
Ryby pochodzące ze stad, dla których na mocy niniejszego rozporządzenia ustalono uprawnienia do połowów, są zatrzymywane na burcie lub wyładowywane wyłącznie, jeżeli:
a)
połowów dokonały statki państwa członkowskiego posiadającego określoną kwotę, która nie została wyczerpana; lub
b)
połowy stanowią część kwoty unijnej, której nie przydzielono państwom członkowskim w ramach kwot i która nie została wyczerpana.
ROZDZIAŁ III
PRZEPISY KOŃCOWE
Artykuł 7
Przekazywanie danych
Państwa członkowskie, przesyłając Komisji zgodnie z art. 33 i 34 rozporządzenia (WE) nr 1224/2009 dane odnoszące się do wyładunków ilości złowionych stad, stosują kody stad wymienione w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
Artykuł 8
Wejście w życie
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie następnego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 1 stycznia 2014 r.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 10 stycznia 2014 r.


Input:
A BIZOTTSÁG 1100/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. november 5.)
az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),
tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
(2)
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. november 5-én.


Input:
COMMISSION REGULATION (EU) 2015/491
of 23 March 2015
amending Regulation (EU) No 605/2014 amending, for the purposes of introducing hazard and precautionary statements in the Croatian language and its adaptation to technical and scientific progress, Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council on classification, labelling and packaging of substances and mixtures
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on classification, labelling and packaging of substances and mixtures, amending and repealing Directives 67/548/EEC and 1999/45/EC, and amending Regulation (EC) No 1907/2006 (1), and in particular Article 37(5) thereof,
Whereas:
(1)
Commission Regulation (EU) No 605/2014 (2), which was adopted on 5 June 2014, provides for the application of new or updated provisions for harmonised classification and labelling of a number of substances as from 1 April 2015. Due to some delays in the adoption process of that Regulation, the transitional period until the application of Regulation (EU) No 605/2014 is significantly shorter than those applied for previous adaptations to technical and scientific progress. 10 months appear insufficient to allow economic operators to adapt to the new rules, some of which affect widely used chemicals. The application date should therefore be deferred to allow for a transitional period that is in line with the practice for previous adaptations to technical progress of Regulation (EC) No 1272/2008.
(2)
In order to ensure that economic operators can rely on the deferral of the date for obligatory application as soon as possible, it is necessary for this Regulation to enter into force as soon as possible after the publication in the Official Journal of the European Union.
(3)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established under Article 133 of Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council (3),
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
In Article 3 of Regulation (EU) No 605/2014, paragraph 3 is replaced by the following:
‘3. Article 1(3) shall apply from 1 January 2016.’
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 23 March 2015.


Input:
Rozhodnutí Rady 2014/380/SZBP
ze dne 23. června 2014,
kterým se mění rozhodnutí 2011/137/SZBP o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada dne 28. února 2011 přijala rozhodnutí 2011/137/SZBP o omezujících opatřeních s ohledem na situaci v Libyi (1).
(2)
Dne 19. března 2014 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 2146 (2014), kterou se členské státy OSN opravňují k provádění kontrol plavidel určených výborem zřízeným podle odstavce 24 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1970 (2011) (dále jen „výbor“) na volném moři.
(3)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014) stanoví, že pokud kontaktní místo libyjské vlády nevydá příslušný pokyn, přijmou státy vlajky určených plavidel opatření zaručující, že tato plavidla nebudou nakládat, přepravovat či vykládat ropu nezákonně vyvezenou z Libye na palubě plavidla, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014) dále stanoví, že členské státy OSN přijmou, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem, nezbytná opatření za účelem zákazu vstupu určených plavidel do jejich přístavů, ledaže by tento vstup byl nezbytný za účelem provedení kontroly v případě, že by se jednalo o mimořádnou situaci nebo o návrat do Libye.
(5)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014) dále stanoví, že by mělo být zakázáno poskytovat určeným plavidlům služby spojené se zásobováním palivem, jako je zásobování palivem nebo dodávky nebo jiné služby, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014) rovněž stanoví, že by neměly být prováděny finanční transakce týkající se ropy nedovoleně vyvezené z Libye na palubě určených plavidel, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
(7)
V souladu s rozhodnutím 2011/137/SZBP provedla Rada celkový přezkum seznamů osob a subjektů uvedených v přílohách II a IV uvedeného rozhodnutí.
(8)
Je třeba aktualizovat identifikační údaje týkající se jednoho subjektu ze seznamu osob a subjektů uvedeného v příloze IV rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(9)
U dvou subjektů odpadly důvody pro jejich vedení na seznamu osob a subjektů v příloze IV rozhodnutí 2011/137/SZBP.
(10)
Rozhodnutí 2011/137/SZBP by mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/137/SZBP se mění takto:
1)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 4b
1. Členské státy mohou v souladu s odstavci 5 až 9 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014) kontrolovat určená plavidla na volném moři a využívat přitom veškerých opatření přiměřených daným podmínkám, při plném dodržování mezinárodního humanitárního práva a mezinárodních právních předpisů v oblasti lidských práv použitelných na danou situaci za účelem provádění těchto kontrol a s cílem nařídit dotyčným plavidlům, aby přijala patřičná opatření pro navrácení ropy do Libye, a to se souhlasem libyjské vlády a v koordinaci s ní.
2. Před provedením kontroly podle odstavce 1 by členské státy měly získat souhlas příslušného státu vlajky plavidla.
3. Členské státy provádějící kontrolu podle odstavce 1 předloží neprodleně výboru zprávu o kontrole uvádějící příslušné podrobné informace, včetně úsilí vynaloženého za účelem získání souhlasu příslušného státu vlajky plavidla.
4. Členské státy provádějící kontrolu podle odstavce 1 zajistí, aby byly tyto kontroly prováděny vojenskými loděmi a loděmi vlastněnými či provozovanými státem a používanými pouze pro státní neobchodní účely.
5. Odstavcem 1 nejsou dotčeny práva, povinnosti ani odpovědnost členských států podle mezinárodního práva, včetně práv či povinností vyplývajících z Úmluvy OSN o mořském právu, mimo jiné obecná zásada výlučné pravomoci státu vlajky nad svými plavidly na volném moři, pokud jde o neurčená plavidla a o veškeré jiné situace, než které jsou uvedeny v odstavci 1.
6. V příloze V jsou uvedena plavidla podle odstavce 1 určená výborem v souladu s odstavcem 11 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014).
Článek 4c
1. Pokud zákaz, aby dotyčné plavidlo nakládalo, přepravovalo či vykládalo ropu nezákonně vyvezenou z Libye na palubě plavidla, nevydalo kontaktní místo libyjské vlády, jak je uvedeno v odstavci 3 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014), učiní tak členský stát, který je státem vlajky určeného plavidla, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
2. Členské státy zamítnou, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem, určeným plavidlům vstup do svých přístavů, ledaže je vstup vyžadován za účelem provedení kontroly nebo v případě mimořádné situace či návratu do Libye.
3. Zakazuje se, aby státní příslušníci členských států poskytovali určeným plavidlům služby spojené se zásobováním palivem, jako je zásobování palivem nebo dodávky nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území členských států, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
4. Odstavec 3 se nepoužije v případě, že příslušný orgán dotyčného členského státu určí, že poskytnutí těchto služeb je nezbytné pro humanitární účely nebo že se dané plavidlo vrací do Libye. Členský stát o veškerých takových povoleních informuje výbor.
5. Zakazují se finanční transakce týkající se ropy nezákonně vyvezené z Libye na palubě určených plavidel a prováděné státními příslušníky členských států, nebo subjekty podléhající pravomoci členských států, nebo z území členských států, pokud tak bylo stanoveno v určení provedeném výborem.
6. V příloze V jsou uvedena plavidla podle odstavců 1, 2, 3 a 5 určená výborem v souladu s odstavcem 11 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2146 (2014).“
2)
V článku 8 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Rada provede změny příloh I, III a V na základě rozhodnutí přijatých výborem.“
3)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 9b
Pokud výbor určí plavidlo ve smyslu čl. 4b odst. 1 nebo čl. 4c odst. 1, 2, 3 a 5, Rada toto plavidlo zahrne do přílohy V.“
Článek 2
V rozhodnutí 2011/137/SZBP se doplňuje příloha V ve znění uvedeném v příloze I tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Příloha IV rozhodnutí 2011/137/SZBP se mění v souladu s přílohou II tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 23. června 2014.