Input:
A Bizottság 610/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete
(2014. február 14.)
a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014-2020) részvételi és terjesztési szabályainak megállapításáról szóló 1290/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettől az ECSEL közös vállalkozás tekintetében való eltérésről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogram (2014-2020) részvételi és terjesztési szabályainak megállapításáról szóló, 2013. december 11-i 1290/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 1. cikke (3) bekezdésének d) pontjára,
mivel:
(1)
Az 1291/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) létrehozza a „Horizont 2020” kutatási és innovációs keretprogramot (2014-2020), amelynek keretében az Unió köz-magán társulásokban, ezen belül pedig közös vállalkozásokban vesz részt olyan kulcsfontosságú területeken, ahol a kutatás és az innováció hozzájárulhat az Unió szélesebb körű versenyképességi céljainak teljesítéséhez és a társadalmi kihívások kezeléséhez.
(2)
A „Horizont 2020” keretprogram közvetett cselekvéseiben való részvételre az 1290/2013/EU rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni. Figyelemmel azonban a Szerződés 187. cikke alapján az elektronikai alkatrészek és rendszerek területén létrehozott közös vállalkozások sajátos működési igényeire, a Bizottság a „Horizont 2020” keretprogram időtartamára felhatalmazást kapott olyan, a Szerződés 290. cikkén alapuló aktusok elfogadására, amelyek az uniós finanszírozás vonatkozásában a területen működő finanszírozó szervek számára lehetővé teszik a differenciált visszatérítési ráták alkalmazását azokban az esetekben, amikor egy vagy több tagállam társfinanszírozást nyújt valamely résztvevő vagy a cselekvés egésze számára.
(3)
Az 561/2014/EU tanácsi rendelet (3) a 2024. december 31-ig tartó időszakra létrehozta az ECSEL közös vállalkozást azzal a céllal, hogy az az elektronikai alkatrészek és rendszerek területén közös technológiai kezdeményezést hajtson végre.
(4)
A közös vállalkozás a tagállamok által nyújtott társfinanszírozással és a nemzeti finanszírozási ráták alkalmazhatóságával kapcsolatban sajátos működési igényekkel rendelkezik.
(5)
E sajátos működési igényekre való tekintettel azokban az esetekben, amikor egy vagy több tagállam társfinanszírozást nyújt egy résztvevő vagy a cselekvés egésze számára, el szükséges térni az 1290/2013/EU rendelet 28. cikkének (3) bekezdése szerinti egységes visszatérítési rátáktól, és ezáltal lehetővé tenni, hogy az uniós finanszírozás kapcsán alkalmazott visszatérítési ráta a résztvevő típusa és a cselekvés típusa szerint differenciált legyen. A visszatérítési rátának a résztvevő típusa és a cselekvés típusa szerinti differenciálását az indokolja, hogy ezáltal - különösen a kis- és középvállalkozások és a nonprofit jogalanyok számára - könnyebbé válik a határokon átívelő együttműködés, és a közös vállalkozás tevékenységének optimális lesz a magántőke-mozgósító hatása,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1290/2013/EU rendelet 28. cikkének (3) bekezdésétől eltérve ha egy cselekvés esetében egy vagy több tagállam valamely résztvevő vagy a cselekvés egésze számára társfinanszírozást nyújt, e cselekvésen belül az ECSEL közös vállalkozás az uniós finanszírozás kapcsán a résztvevő típusától és a tevékenység típusától függően eltérő visszatérítési rátákat alkalmazhat.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. február 14-én.


Input:
UREDBA SVETA (EU) št. 216/2013
z dne 7. marca 2013
o elektronski izdaji Uradnega lista Evropske unije
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 352 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske Komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 297 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ureja objavo pravnih aktov Unije v Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Uradni list) in njihov začetek veljavnosti.
(2)
Uredba št. 1/1958 (1), vključno z njenimi naknadnimi spremembami, določa uradne jezike institucij Evropske unije.
(3)
Tiskana izdaja Uradnega lista, ki je na razpolago v vseh uradnih jezikih institucij Unije, je trenutno edina pravno zavezujoča oblika objave, čeprav je Uradni list na voljo tudi prek spleta.
(4)
V skladu s Sklepom 2009/496/ES, Euratom Evropskega parlamenta, Sveta, Komisije, Sodišča Evropskih skupnosti, Računskega sodišča, Evropskega ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij z dne 26. junija 2009 o organizaciji in delovanju Urada za publikacije Evropske unije (2) Urad za publikacije omogoča institucijam izpolnjevanje njihove obveznosti glede objavljanja zakonodajnih besedil.
(5)
Sodišče Evropske unije je v zadevi C-161/06 Skoma-Lux sro proti Celní ředitelství Olomouc (3) navedlo, da pravnih aktov Unije ni mogoče uporabiti zoper posameznike, če ti akti niso bili ustrezno objavljeni v Uradnem listu, in da zagotavljanje dostopa do takih aktov na spletu ne more biti enakovredno veljavni objavi v Uradnem listu brez ustrezne ureditve v zvezi s tem v pravu Unije.
(6)
Če bi objava v elektronski obliki Uradnega lista pomenila veljavno obliko objave, bi bil mogoč hitrejši in gospodarnejši dostop do prava Unije. Kljub temu bi morali državljani še vedno imeti možnost dobiti od Urada za publikacije tiskano različico izdaje Uradnega lista.
(7)
V sporočilu Komisije z naslovom „Evropska digitalna agenda“ je poudarjeno, da spletni dostop do pravnih vsebin spodbuja razvoj digitalnega notranjega trga, kar prinaša gospodarske in socialne koristi.
(8)
Zato bi bilo treba določiti pravila za zagotavljanje verodostojnosti, celovitosti in nespremenljivosti elektronske izdaje Uradnega lista.
(9)
Ta uredba bi morala določiti tudi pravila, ki se uporabijo, kadar zaradi nepredvidenih in izrednih okoliščin ni mogoče izdati in dati na razpolago elektronske izdaje Uradnega lista.
(10)
Direktiva 1999/93/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 1999 o okviru Skupnosti za elektronski podpis (4) vzpostavlja pravne učinke elektronskega podpisa kot načina za preverjanje verodostojnosti. Napredni elektronski podpis, ki v skladu z navedeno direktivo temelji na kvalificiranem potrdilu in je oblikovan z napravo za varno tvorjenje podpisa, daje uporabnikom zadostno zagotovilo glede verodostojnosti, celovitosti in nespremenljivosti elektronske izdaje Uradnega lista. Z lahko dostopnimi sredstvi bi moralo biti mogoče preveriti elektronsko podpisani Uradni list.
(11)
Dostop do spletne strani EUR-Lex je treba zagotoviti v skladu z zavezami za zaščito invalidov v skladu s Sklepom Sveta 2010/48/ES z dne 26. novembra 2009 o sklenitvi Konvencije Združenih narodov o pravicah invalidov s strani Evropske skupnosti (5).
(12)
V skladu z načelom sorazmernosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji ta uredba ne presega okvira, ki je potreben za dosego cilja, da se vsem evropskim državljanom omogoči sklicevanje na elektronsko izdajo Uradnega lista, saj je področje njene uporabe omejeno na to, da se elektronski izdaji zagotovi verodostojnost, kakršno ima danes tiskana izdaja.
(13)
PDEU za sprejetje te uredbe ne predvideva drugih pooblastil, razen tistih iz člena 352 -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Uradni list v skladu s to uredbo izhaja v elektronski obliki v uradnih jezikih institucij Evropske unije.
2. Brez poseganja v člen 3 je samo Uradni list, izdan v elektronski obliki (v nadaljnjem besedilu: elektronska izdaja Uradnega lista), verodostojen in ima pravne učinke.
Člen 2
1. Elektronska izdaja Uradnega lista je opremljena z naprednim elektronskim podpisom, ki v skladu z Direktivo 1999/93/ES temelji na kvalificiranem potrdilu in je oblikovan z napravo za varno tvorjenje podpisa. Kvalificirano potrdilo in podaljšanja njegove veljavnosti se objavijo na spletni strani EUR-Lex, da lahko uporabniki preverijo napredni elektronski podpis in verodostojnost elektronske izdaje Uradnega lista.
2. Elektronska izdaja Uradnega lista vsebuje informacijo o datumu njene izdaje.
3. Elektronska izdaja Uradnega lista je javnosti na voljo na spletni strani EUR-Lex v sodobni obliki in za nedoločeno obdobje. Njeno prebiranje je brezplačno.
Člen 3
1. Če elektronske izdaje Uradnega lista ni mogoče izdati zaradi nepredvidene in izredne motnje v delovanju informacijskega sistema Urada za publikacije, se informacijski sistem čim prej ponovno vzpostavi.
Urad za publikacije ugotovi, kdaj je prišlo do take motnje.
2. Če je treba izdati Uradni list, informacijski sistem Urada za publikacije pa zaradi motnje iz odstavka 1 ne deluje, je samo tiskana izdaja Uradnega lista verodostojna in ima pravne učinke.
Po ponovni vzpostavitvi informacijskega sistema Urada za publikacije je javnosti na spletni strani EUR-Lex na voljo ustrezna elektronska različica tiskane izdaje iz prvega pododstavka le v informativne namene in vsebuje obvestilo v zvezi s tem.
3. Po ponovni vzpostavitvi informacijskega sistema Urada za publikacije se na spletni strani EUR-Lex zagotovijo informacije o vseh tiskanih izdajah, ki so verodostojne in imajo pravne učinke v skladu s prvim pododstavkom odstavka 2.
Člen 4
1. V zvezi z elektronsko izdajo Uradnega lista je Urad za publikacije odgovoren za:
(a)
njeno izdajanje in zagotavljanje njene verodostojnosti;
(b)
namestitev, upravljanje in vzdrževanje informacijskega sistema za pripravo elektronske izdaje Uradnega lista ter nadgrajevanje tega sistema v skladu s prihodnjim tehničnim razvojem;
(c)
uvedbo in povečanje tehničnih zmogljivosti, da se vsem uporabnikom zagotovi dostop do elektronske izdaje Uradnega lista;
(d)
določitev pravil o notranji varnosti in dostopu v zvezi z informacijskim sistemom za pripravo elektronske izdaje Uradnega lista;
(e)
shranjevanje in arhiviranje elektronskih datotek ter njihovo obdelavo v skladu s prihodnjim tehnološkim razvojem.
2. Urad za publikacije izvaja odgovornost iz odstavka 1 v skladu s Sklepom 2009/496/ES, Euratom.
Člen 5
Ta uredba začne veljati prvi dan četrtega koledarskega meseca, ki sledi njenemu sprejetju.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 7. marca 2013


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 618/2013
ze dne 26. června 2013,
kterým se mění příloha I nařízení (ES) č. 669/2009, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004, pokud jde o zesílené úřední kontroly dovozu některých krmiv a potravin jiného než živočišného původu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (1), a zejména na čl. 15 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 669/2009 (2) stanoví pravidla týkající se provádění zesílených úředních kontrol dovozu krmiv a potravin jiného než živočišného původu uvedených v příloze I zmíněného nařízení (dále jen „seznam“) v místech vstupu na území zmíněná v příloze I nařízení (ES) č. 882/2004.
(2)
Článek 2 nařízení (ES) č. 669/2009 stanoví, že seznam je s přihlédnutím přinejmenším ke zdrojům informací uvedeným ve zmíněném článku pravidelně, alespoň každé čtvrtletí, přezkoumán.
(3)
Výskyt a závažnost nehod v odvětví potravin oznámených prostřednictvím systému včasné výměny informací pro potraviny a krmiva, zjištění misí do třetích zemí prováděných Potravinovým a veterinárním úřadem, jakož i čtvrtletní zprávy o zásilkách krmiv a potravin jiného než živočišného původu, které členské státy podávají Komisi podle článku 15 nařízení (ES) č. 669/2009, naznačují, že seznam by měl být pozměněn.
(4)
Zejména v případě zásilek sušených fazolí z Nigerie udávají informační zdroje výskyt nových rizik, což vyžaduje zavedení zesílených úředních kontrol. Na seznam by proto měla být zařazena položka týkající se těchto zásilek.
(5)
Tento seznam by rovněž měl být pozměněn tak, aby se zvýšila četnost úředních kontrol u komodit, u nichž tytéž zdroje prokazují vyšší stupeň neshody s příslušnými právními předpisy Unie, který si žádá zavedení zesílených úředních kontrol. Položka na seznamu týkající se Brassica oleracea z Číny by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(6)
Obdobně by se v rámci přezkumu seznamu měla snížit četnost úředních kontrol u komodit, u nichž dostupné informace prokazují celkové zlepšení stupně shody s příslušnými právními předpisy Unie, a u nichž tudíž není stávající úroveň úředních kontrol nadále opodstatněná. Položka na seznamu týkající se zeleniny rodu Brassica z Thajska by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(7)
Ze seznamu by dále měly být odstraněny položky pro komodity, u nichž dostupné informace prokazují celkově uspokojivý stupeň shody s příslušnými požadavky na bezpečnost, jež jsou stanoveny v právních předpisech Unie, a u nichž tudíž nejsou zesílené úřední kontroly nadále opodstatněné. Položky na seznamu týkající se podzemnice olejné z Jižní Afriky a granátových jablek z Egypta by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(8)
V zájmu jasnosti je třeba změnit seznam reziduí pesticidů v poznámkách uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 669/2009 tak, aby byl zajištěn jejich soulad s definicí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (3).
(9)
V zájmu zajištění konzistence a srozumitelnosti je vhodné nahradit přílohu I nařízení (ES) č. 669/2009 zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
(10)
Nařízení (ES) č. 669/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha I nařízení (ES) č. 669/2009 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. června 2013.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 846/2014 DER KOMMISSION
vom 4. August 2014
zur Änderung von Anhang D der Richtlinie 92/65/EWG des Rates hinsichtlich der Anforderungen an Spenderequiden
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 92/65/EWG des Rates vom 13. Juli 1992 über die tierseuchenrechtlichen Bedingungen für den Handel mit Tieren, Samen, Eizellen und Embryonen in der Gemeinschaft sowie für ihre Einfuhr in die Gemeinschaft, soweit sie diesbezüglich nicht den spezifischen Gemeinschaftsregelungen nach Anhang A Abschnitt I der Richtlinie 90/425/EWG (1) unterliegen, insbesondere auf Artikel 22 Unterabsatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Richtlinie 92/65/EWG sind die Tiergesundheitsvorschriften für den Handel mit Tieren, Samen, Eizellen und Embryonen in der EU sowie für ihre Einfuhr in die EU festgelegt, soweit für sie nicht die Tiergesundheitsvorschriften der einzelnen in der Richtlinie genannten EU-Rechtsakte gelten.
(2)
In Anhang D Kapitel I der Richtlinie 92/65/EWG sind die Bedingungen für die Zulassung und Überwachung von Besamungsstationen unter anderem für Equiden aufgeführt. Da die Samengewinnung bei Equiden weitgehend saisonal erfolgt, erschien die Forderung, dass ständig ein amtlicher, häufig von der Besamungsstation eingestellter Tierarzt für Kontrollen zur Verfügung stehen muss, in keinem Verhältnis zu dem begrenzten Vertrauensgewinn im Hinblick auf die Garantien bezüglich der Tiergesundheit. Solange während der Tätigkeiten der Besamungsstation eine Überwachung des für den Handel bestimmten Samens von Pferden gewährleistet ist, sollten die zuständigen Behörden ermächtigt werden, die Einzelheiten der Überwachung während des Genehmigungsverfahrens festzulegen.
(3)
In der Richtlinie 92/65/EWG ist ferner festgelegt, dass der Samen von Equiden entnommen worden sein muss, die die Bedingungen von Anhang D Kapitel II Abschnitt I der genannten Richtlinie erfüllen. Diese Bedingungen müssen in Bezug auf Spenderhengste geändert werden, um den internationalen Standards für Gesundheitsuntersuchungen gemäß dem Handbuch mit Normenempfehlungen zu Untersuchungsmethoden und Impfstoffen für Landtiere (2) und der veränderten Kapazität der Laboratorien in den Mitgliedstaaten Rechnung zu tragen.
(4)
Gemäß Artikel 12 der Verordnung (EG) Nr. 882/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates (3) benennen die zuständigen Behörden nur die Laboratorien für die Analyse der bei den amtlichen Kontrollen gezogenen Proben, die gemäß der Norm EN ISO/IEC 17025 betrieben, bewertet und akkreditiert werden.
(5)
In Anhang D Kapitel III der Richtlinie 92/65/EWG sind die Anforderungen unter anderem für die Aufbereitung von Embryonen festgelegt. Diese Anforderungen sollten überprüft werden, um den internationalen Standards für die Aufbereitung von Embryonen gemäß Kapitel 4.7 des Gesundheitskodex für Landtiere (4) Rechnung zu tragen.
(6)
Bei der jüngsten Überarbeitung von Anhang D der Richtlinie 92/65/EWG durch die Verordnung (EU) Nr. 176/2010 der Kommission (5) wurde nicht ausreichend berücksichtigt, dass für den Handel bestimmte Samen, Eizellen und Embryonen von Equiden nur saisonabhängig gewonnen werden können und dass somit die Anforderung, Spenderhengste häufig zu untersuchen, unnötig ist. Seit der Annahme der Richtlinie ist die Kapazität der Laboratorien, die spezialisierte, hochempfindliche, aber weniger aufwendige Tests zur Feststellung von kontagiöser equiner Metritis und infektiöser Arteriitis der Pferde durchführen, außerdem gestiegen.
(7)
Anhang D der Richtlinie 92/65/EWG sollte daher entsprechend geändert werden.
(8)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Pflanzen, Tiere, Lebensmittel und Futtermittel -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang D der Richtlinie 92/65/EWG wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab dem 1. Oktober 2014.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 4. August 2014


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 914/2013
ze dne 23. září 2013,
kterým se stanoví rozpočtové stropy na rok 2013 platné pro některé režimy přímých podpor stanovené nařízením Rady (ES) č. 73/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (1), a zejména na čl. 51 odst. 2 první pododstavec, čl. 69 odst. 3 první pododstavec, čl. 123 odst. 1 první pododstavec, čl. 131 odst. 4 první pododstavec a čl. 142 písm. c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro členské státy uplatňující v roce 2013 režim jednotné platby podle hlavy III nařízení (ES) č. 73/2009 by měly být na rok 2013 stanoveny rozpočtové stropy týkající se všech plateb uvedených v článcích 52, 53 a 54 uvedeného nařízení.
(2)
Pro členské státy využívající v roce 2013 možnosti stanovené v čl. 69 odst. 1 nebo čl. 131 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 by měly být na rok 2013 stanoveny rozpočtové stropy týkající se zvláštní podpory podle hlavy III kapitoly 5 nařízení (ES) č. 73/2009.
(3)
Ustanovení čl. 69 odst. 4 nařízení (ES) č. 73/2009 omezuje zdroje, které lze využít pro veškerá opatření vázaná na produkci stanovená v čl. 68 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii) a iv) a v čl. 68 odst. 1 písm. b) a e), na 3,5 % vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 téhož nařízení. V zájmu přehlednosti by Komise měla pro dotčená opatření zveřejnit stropy vyplývající z částek, které oznámily členské státy.
(4)
Podle čl. 69 odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009 byly částky vypočtené v souladu s čl. 69 odst. 7 zmíněného nařízení uvedeny v příloze III nařízení Komise (ES) č. 1120/2009 ze dne 29. října 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu jednotné platby podle hlavy III nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (2). V zájmu přehlednosti by Komise měla zveřejnit částky, které členské státy oznámily a jež mají v úmyslu použít v souladu s čl. 69 odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009.
(5)
V zájmu přehlednosti by na rok 2013 měly být zveřejněny rozpočtové stropy pro režim jednotné platby, které jsou výsledkem odečtení stropů stanovených pro platby uvedené v článcích 52, 53, 54 a 68 nařízení (ES) č. 73/2009 od stropů uvedených v příloze VIII téhož nařízení. Částka, která se má od zmíněné přílohy VIII odečíst za účelem financování zvláštní podpory podle článku 68 nařízení (ES) č. 73/2009, odpovídá rozdílu mezi celkovou částkou určenou na zvláštní podporu oznámenou členskými státy a částkami oznámenými k financování zvláštní podpory v souladu s čl. 69 odst. 6 písm. a) téhož nařízení. V případě, že se členský stát provádějící režim jednotné platby rozhodne poskytnout podporu uvedenou v čl. 68 odst. 1 písm. c), musí být částka oznámená Komisi zahrnuta do stropu režimu jednotné platby, neboť tato podpora má podobu zvýšení jednotkové hodnoty nebo počtu platebních nároků zemědělce.
(6)
Pro členské státy, které v roce 2013 provádějí režim jednotné platby na plochu podle hlavy V kapitoly 2 nařízení (ES) č. 73/2009, by v souladu s čl. 123 odst. 1 uvedeného nařízení měl být stanoven roční finanční rámec.
(7)
V zájmu přehlednosti by měla být zveřejněna maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici členským státům uplatňujícím režim jednotné platby na plochu na poskytování oddělené platby na cukr podle článku 126 nařízení (ES) č. 73/2009, jež byla stanovena na základě jejich oznámení.
(8)
V zájmu přehlednosti by měla být zveřejněna maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici členským státům uplatňujícím režim jednotné platby na plochu na poskytování oddělené platby na ovoce a zeleninu podle článku 127 nařízení (ES) č. 73/2009, jež byla stanovena na základě jejich oznámení.
(9)
V zájmu přehlednosti by měla být zveřejněna maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici členským státům uplatňujícím režim jednotné platby na plochu na poskytování oddělené platby na bobuloviny podle článku 129 nařízení (ES) č. 73/2009, jež byla stanovena na základě jejich oznámení.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Rozpočtové stropy na rok 2013 uvedené v čl. 51 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze I tohoto nařízení.
2. Rozpočtové stropy na rok 2013 uvedené v čl. 69 odst. 3 a čl. 131 odst. 4 nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení.
3. Rozpočtové stropy na rok 2013 pro podporu podle čl. 68 odst. 1 písm. a) bodů i), ii), iii) a iv) a podle čl. 68 odst. 1 písm. b) a e) nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
4. Částky, které mohou být členskými státy použity v souladu s čl. 69 odst. 6 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009 na pokrytí zvláštní podpory podle čl. 68 odst. 1 téhož nařízení, jsou stanoveny v příloze IV tohoto nařízení.
5. Rozpočtové stropy na rok 2013 pro režim jednotné platby podle hlavy III nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze V tohoto nařízení.
6. Roční finanční rámec na rok 2013 uvedený v čl. 123 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 je stanoven v příloze VI tohoto nařízení.
7. Maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici České republice, Litvě, Lotyšsku, Maďarsku, Polsku, Rumunsku a Slovensku na poskytování oddělené platby na cukr uvedené v článku 126 nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze VII tohoto nařízení.
8. Maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici České republice, Maďarsku, Polsku a Slovensku na poskytování oddělené platby na ovoce a zeleninu uvedené v článku 127 nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze VIII tohoto nařízení.
9. Maximální výše finančních prostředků daných v roce 2013 k dispozici Bulharsku, Maďarsku a Polsku na poskytování oddělené platby na bobuloviny uvedené v článku 129 nařízení (ES) č. 73/2009 jsou stanoveny v příloze IX tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. září 2013.


Input:
ROZPORZĄDZENIE DELEGOWANE KOMISJI (UE) 2015/488
z dnia 4 września 2014 r.
zmieniające rozporządzenie delegowane (UE) nr 241/2014 w odniesieniu do obowiązujących firmy wymogów w zakresie funduszy własnych opartych na stałych kosztach pośrednich
(Tekst mający znaczenie dla EOG)
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 575/2013 z dnia 26 czerwca 2013 r. w sprawie wymogów ostrożnościowych dla instytucji kredytowych i firm inwestycyjnych, zmieniające rozporządzenie (UE) nr 648/2012 (1), w szczególności jego art. 97 ust. 4 akapit trzeci,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W rozporządzeniu (UE) nr 575/2013 ustanowiono, między innymi, wymogi ostrożnościowe obowiązujące firmy inwestycyjne, tak by zapewnić, by firmy te były bezpieczne i solidne i w każdym momencie spełniały wymogi w zakresie funduszy własnych. Wymogi w zakresie funduszy własnych ustanowione w tym rozporządzeniu służą zagwarantowaniu, że ryzyka wynikające z prowadzonej działalności gospodarczej są zabezpieczone wystarczającą kwotą funduszy własnych. Zgodnie z art. 97 rozporządzenia (UE) nr 575/2013 firmy (tj. firmy inwestycyjne i firmy, o których mowa w art. 4 ust. 1 pkt 2 lit. c)) mogą w celu obliczenia łącznej ekspozycji na ryzyko stosować metodę alternatywną opartą na stałych kosztach pośrednich. Konieczne jest zatem ustanowienie metodyki obliczania stałych kosztów pośrednich oraz wykazu pozycji, które należy uwzględniać w tych obliczeniach, tak aby we wszystkich państwach członkowskich obowiązywało jednolite podejście.
(2)
Aby sprawić, by firmy były w stanie sprawnie przeprowadzić likwidację lub restrukturyzację swojej działalności, powinny one posiadać zasoby finansowe wystarczające na pokrycie kosztów operacyjnych przez odpowiednio długi okres. W trakcie likwidacji lub restrukturyzacji firma nadal musi kontynuować działalność i być w stanie pokrywać straty, które nie są równoważone wystarczającą wielkością zysków, tak by chronić inwestorów. W okresie tym niektóre koszty (np. premie dla pracowników) mogą ulec zmniejszeniu, podczas gdy inne koszty (np. koszty prawne) mogą wzrosnąć. Biorąc pod uwagę fakt, że nie wszystkie firmy stosują Międzynarodowe Standardy Sprawozdawczości Finansowej (MSSF) oraz w celu uniknięcia arbitrażu regulacyjnego istotne jest zastosowanie podejścia opartego na zasadzie ostrożności w odniesieniu do obliczania funduszy własnych dla firm, podczas gdy zmiany standardów rachunkowości są uwzględniane automatycznie i nie mogą być przedmiotem arbitrażu poprzez zmianę kategoryzacji w ramach rachunkowości. Aby lepiej uwzględnić wpływ kosztów zmiennych na fundusze własne, przepisy dotyczące funduszy własnych firm powinny opierać się na podejściu, zgodnie z którym koszty zmienne są odliczane od łącznych kosztów.
(3)
Z uwagi na fakt, że firmy korzystają z przedstawicieli i działalność prowadzona za pośrednictwem tych przedstawicieli naraża te firmy na ryzyko w taki sam sposób jak działalność prowadzona przez nie samodzielnie, odpowiednie przepisy dotyczące obowiązujących firmy wymogów w zakresie funduszy własnych opartych na stałych kosztach pośrednich powinny obejmować uwzględnienie kosztów związanych z przedstawicielami celem odzwierciedlenia tego ryzyka. Jednakże uwzględniając fakt, że koszty związane z przedstawicielami mają do pewnego stopnia charakter zmienny i choć nie mogą zostać uznane za koszty w pełni zmienne, to nieproporcjonalne byłoby uwzględnienie całkowitej kwoty kosztów związanych z przedstawicielami w wymogach w zakresie funduszy własnych, w przepisach tych należy przewidzieć uwzględnienie jedynie pewnego odsetka tych kosztów w wymogach w zakresie funduszy własnych. Ponadto aby uniknąć dwukrotnego uwzględniania kwot związanych z opłatami przedstawicieli, w przepisach tych należy przewidzieć odliczenie opłat związanych z przedstawicielami przed dodaniem wspomnianego odsetka do wymogów w zakresie funduszy własnych.
(4)
Rozporządzenie (UE) nr 575/2013 stanowi, że właściwe organy mogą dokonać korekt w wymogach w zakresie funduszy własnych, jeżeli nastąpiła istotna zmiana działalności firmy. W celu zapewnienia, by właściwe organy w całej Unii stosowały te same warunki, konieczne jest ustanowienie kryteriów umożliwiających określenie, co stanowi istotną zmianę. Ponieważ firmy różnią się pod względem wielkości, istnieją również bardzo małe firmy lub firmy w fazie rozruchu, w przypadku których niepotrzebnie uciążliwe byłoby dokonywanie korekt w obowiązujących je wymogach w zakresie funduszy własnych, biorąc pod uwagę, że w przypadku tych firm zmiany te byłyby zapewne częste. W związku z tym należy określić progi minimalne, tak by firmy te nie były objęte korektami wymogów w zakresie funduszy własnych, jeżeli ich wymogi w zakresie funduszy własnych spadną poniżej progu.
(5)
W rozporządzeniu delegowanym Komisji (UE) nr 241/2014 (2) ustanowiono regulacyjne standardy techniczne dotyczące wymogów w zakresie funduszy własnych obowiązujących instytucje. Niniejsze rozporządzenie ustanawia metodykę obliczania stałych kosztów pośrednich dla firm. Celem zapewnienia spójności oraz ułatwienia całościowego oglądu wszystkich przepisów dotyczących funduszy własnych i sprawnego do nich dostępu osobom podlegającym stosownym obowiązkom, pożądane jest włączenie do jednego rozporządzenia wszystkich regulacyjnych standardów technicznych w zakresie funduszy własnych wymaganych na mocy rozporządzenia (UE) nr 575/2013. Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie delegowane (UE) nr 241/2014.
(6)
Podstawę niniejszego rozporządzenia stanowi projekt regulacyjnych standardów technicznych przedłożony Komisji przez Europejski Urząd Nadzoru Bankowego.
(7)
Europejski Urząd Nadzoru Bankowego przeprowadził otwarte konsultacje społeczne na temat projektu regulacyjnych standardów technicznych, który stanowi podstawę niniejszego rozporządzenia, dokonał analizy potencjalnych związanych z nim kosztów i korzyści oraz zasięgnął opinii Bankowej Grupy Interesariuszy powołanej na podstawie art. 37 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1093/2010 (3). Przed przedłożeniem projektu standardów technicznych, który stanowi podstawę niniejszego rozporządzenia, Europejski Urząd Nadzoru Bankowego skonsultował się również z Europejskim Urzędem Nadzoru Giełd i Papierów Wartościowych (ESMA).
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W rozporządzeniu delegowanym (UE) nr 241/2014 dodaje się rozdział Va w brzmieniu:
„ROZDZIAŁ Va
FUNDUSZE WŁASNE OPARTE NA STAŁYCH KOSZTACH POŚREDNICH
Artykuł 34b
Obliczanie uznanego kapitał na poziomie co najmniej jednej czwartej stałych kosztów pośrednich poniesionych w roku poprzednim do celów art. 97 ust. 1 rozporządzenia (UE) nr 575/2013
1. Do celów niniejszego rozdziału »firma« oznacza jednostkę, o której mowa w art. 4 ust. 1 pkt 2 lit. c) rozporządzenia (UE) nr 575/2013 usług inwestycyjnych i rodzajów działalności inwestycyjnej, o których mowa w pkt 2 i 4 sekcji A załącznika I do dyrektywy 2004/39/WE Parlamentu Europejskiego i Rady (4) lub firmę inwestycyjną.
2. Do celów art. 97 ust. 1 rozporządzenia (UE) nr 575/2013 firmy obliczają swoje stałe koszty pośrednie poniesione w roku poprzednim, wykorzystując dane liczbowe wynikające z mających zastosowanie standardów rachunkowości, poprzez odjęcie następujących pozycji od łącznych kosztów po wypłacie zysków udziałowcom wykazanych w najnowszym zbadanym rocznym sprawozdaniu finansowym, lub, w przypadku gdy zbadane sprawozdanie finansowe nie jest dostępne, w rocznym sprawozdaniu finansowym zatwierdzonym przez krajowe organy nadzoru:
a)
premie dla pracowników o w pełni uznaniowym charakterze;
b)
udziały pracowników, dyrektorów i partnerów w zyskach w zakresie, w jakim mają one w pełni uznaniowy charakter;
c)
inne przyznane zyski oraz inne zmienne składniki wynagrodzenia w zakresie, w jakim mają one w pełni uznaniowy charakter;
d)
dzielone przypadające do zapłaty prowizje i opłaty, które są bezpośrednio powiązane z należnymi prowizjami i opłatami, które są uwzględnione w przychodach ogółem, jeżeli płatność przypadających do zapłaty prowizji i opłat jest uzależniona od faktycznego otrzymania należnych prowizji i opłat;
e)
opłaty, koszty pośrednictwa i inne obciążenia zapłacone izbom rozliczeniowym, giełdom i pośredniczącym maklerom w celu wykonania, zarejestrowania lub rozliczenia transakcji;
f)
w stosownych przypadkach opłaty na rzecz przedstawicieli zgodnie z definicją w art. 4 pkt 25 dyrektywy 2004/39/WE Parlamentu Europejskiego i Rady;
g)
odsetki wypłacone klientom od ich środków pieniężnych;
h)
jednostkowe koszty z tytułu innej niż zwykła działalności.
3. Jeżeli stałe koszty zostały poniesione w imieniu firm przez osoby trzecie inne niż przedstawiciele oraz te stałe koszty nie są już uwzględnione w łącznych kosztach, o których mowa w ust. 2, firmy podejmują jedno z następujących działań:
a)
jeżeli dostępny jest podział kosztów tych osób trzecich, firmy określają kwotę stałych kosztów, które te osoby trzecie poniosły w ich imieniu, oraz dodają tę kwotę do kwoty wynikającej z zastosowania ust. 2;
b)
jeżeli podział kosztów, o którym mowa w lit. a), nie jest dostępny, firmy określają kwotę kosztów poniesionych w ich imieniu przez te osoby trzecie zgodnie z planami biznesowymi firm i dodają tę kwotę do kwoty wynikającej z zastosowania ust. 2.
4. Jeżeli firma korzysta z przedstawicieli, dodaje kwotę równą 35 % wszystkich opłat związanych z przedstawicielami do kwoty wynikającej z zastosowania ust. 2.
5. Jeżeli najnowsze zbadane roczne sprawozdanie finansowe firmy nie obejmuje okresu 12 miesięcy, firma dzieli wynik obliczeń dokonanych zgodnie z ust. 2 do 4 przez liczbę miesięcy uwzględnionych w tym sprawozdaniu finansowym, a następnie mnoży uzyskany wynik przez dwanaście, tak aby uzyskać odpowiednią kwotę dla całego roku.
Artykuł 34c
Warunki korygowania przez właściwe organy wymogu posiadania uznanego kapitału w wysokości co najmniej jednej czwartej stałych kosztów pośrednich poniesionych w roku poprzednim zgodnie z art. 97 ust. 2 rozporządzenia (UE) nr 575/2013
1. W przypadku firm, o których mowa w akapicie drugim, zmianę działalności firmy uznaje się za istotną, jeżeli spełniony jest którykolwiek z następujących warunków:
a)
zmiana działalności firmy prowadzi do zmiany prognozowanych stałych kosztów pośrednich firmy o co najmniej 20 %;
b)
zmiana działalności firmy prowadzi do zmian wymogów w zakresie funduszy własnych firmy opartych na prognozowanych stałych kosztach pośrednich, które to zmiany są równe co najmniej 2 mln EUR.
Firmy, o których mowa w akapicie pierwszym, są to firmy, które spełniają jeden z następujących warunków:
a)
ich aktualne wymogi w zakresie funduszy własnych oparte na stałych kosztach pośrednich wynoszą co najmniej 125 000 EUR;
b)
ich wymogi w zakresie funduszy własnych spełniają oba następujące warunki:
(i)
w oparciu o aktualne stałe koszty pośrednie wynoszą one mniej niż 125 000 EUR;
(ii)
w oparciu o prognozowane stałe koszty pośrednie wynoszą one co najmniej 150 000 EUR.
2. W przypadku firm, o których mowa w akapicie drugim, zmianę działalności firmy uznaje się za istotną, jeżeli zmiana działalności firmy prowadzi do zmiany prognozowanych stałych kosztów pośrednich firmy o co najmniej 100 %.
Firmy, o których mowa w akapicie pierwszym, są to firmy, które spełniają oba następujące warunki:
a)
ich wymogi w zakresie funduszy własnych w oparciu o aktualne stałe koszty pośrednie wynoszą mniej niż 125 000 EUR;
b)
ich wymogi w zakresie funduszy własnych w oparciu o prognozowane stałe koszty pośrednie wynoszą mniej niż 150 000 EUR.
Artykuł 34d
Obliczanie prognozowanych stałych kosztów pośrednich w przypadku firmy inwestycyjnej, która nie prowadzi jeszcze działalności przez pełny rok, zgodnie z art. 97 ust. 3 rozporządzenia (UE) nr 575/2013
Jeżeli firma nie prowadzi jeszcze działalności przez pełny rok, licząc od dnia, w którym rozpoczęła obrót, wykorzystuje ona, do obliczenia pozycji w art. 34b ust. 2 lit. a)-h), prognozowane stałe koszty pośrednie zawarte w jej budżecie na pierwsze 12 miesięcy obrotu przedłożonym wraz z wnioskiem o wydanie zezwolenia.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 4 września 2014 r.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 353/2014 DA COMISSÃO
de 7 de abril de 2014
que estabelece os valores forfetários de importação para a determinação do preço de entrada de certos frutos e produtos hortícolas
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho, de 22 de outubro de 2007, que estabelece uma organização comum dos mercados agrícolas e disposições específicas para certos produtos agrícolas (Regulamento «OCM única») (1),
Tendo em conta o Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 da Comissão, de 7 de junho de 2011, que estabelece regras de execução do Regulamento (CE) n.o 1234/2007 do Conselho nos setores das frutas e produtos hortícolas e das frutas e produtos hortícolas transformados (2), nomeadamente o artigo 136.o, n.o 1,
Considerando o seguinte:
(1)
O Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 estabelece, em aplicação dos resultados das negociações comerciais multilaterais do «Uruguay Round», os critérios para a fixação pela Comissão dos valores forfetários de importação dos países terceiros relativamente aos produtos e aos períodos indicados no Anexo XVI, parte A.
(2)
O valor forfetário de importação é calculado, todos os dias úteis, em conformidade com o artigo 136.o, n.o 1, do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011, tendo em conta os dados diários variáveis. O presente regulamento deve, por conseguinte, entrar em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia,
ADOTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Os valores forfetários de importação referidos no artigo 136.o do Regulamento de Execução (UE) n.o 543/2011 são fixados no anexo do presente regulamento.
Artigo 2.o
O presente regulamento entra em vigor na data da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e diretamente aplicável em todos os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 7 de abril de 2014.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 335/2013 DER KOMMISSION
vom 12. April 2013
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates vom 20. September 2005 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (1), insbesondere auf Artikel 91,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 der Kommission (2) enthält Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates.
(2)
Am 12. Oktober 2011 verabschiedete die Kommission einen Vorschlag für eine Verordnung des Europäischen Parlaments und des Rates über die Förderung der ländlichen Entwicklung durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (3). Mit diesem Vorschlag wird auf der Grundlage der politischen Optionen, wie sie in der Mitteilung der Kommission an das Europäische Parlament, den Rat, den Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschuss und den Ausschuss der Regionen über „Die GAP bis 2020: Nahrungsmittel, natürliche Ressourcen und ländliche Gebiete - die künftigen Herausforderungen“ (4) dargelegt sind, sowie auf der Grundlage der anschließenden umfassenden Debatte eine neue Strategie für die ländliche Entwicklung eingeführt. Wird dieser Vorschlag angenommen, führt er zu wesentlichen Veränderungen der Politik zur Entwicklung des ländlichen Raums, insbesondere hinsichtlich des Inhalts mehrerer Maßnahmen, die in der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 geregelt und Teil der Programme zur Förderung des ländlichen Raums in den Mitgliedstaaten sind.
(3)
Es muss gewährleistet werden, dass die ELER-Mittel für den Programmplanungszeitraum nach 2007-2013 so weit wie möglich in die Umsetzung dieser neuen Strategie für die ländliche Entwicklung fließen. Dabei lässt es sich nicht vermeiden, dass in einer Übergangsphase gleichzeitig sowohl Programme zur Förderung des ländlichen Raums mit den entsprechenden Rechtsvorschriften des Programmplanungszeitraums 2007-2013 als auch Programme und Vorschriften des neuen Programmplanungszeitraums gelten. Deshalb gilt es, dafür zu sorgen, dass die im Rahmen des Programmplanungszeitraums 2007-2013 festgelegten Maßnahmen so umgesetzt werden, dass sie keinen unverhältnismäßig hohen Anteil der finanziellen Mittel des anschließenden Programmplanungszeitraums binden.
(4)
Somit sollte dafür gesorgt werden, dass die Mitgliedstaaten keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gegenüber Begünstigten für mehrjährige Maßnahmen eingehen, die deutlich in den folgenden Programmplanungszeitraum hineinreichen können und die infolge der neuen Strategie für die ländliche Entwicklung eingestellt oder erheblich verändert werden dürften.
(5)
Gemäß Artikel 27 Absatz 12 und Artikel 32a der Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 können laufende Agrarumwelt-, Tierschutz- oder Waldumweltverpflichtungen maximal bis zum Ende des Prämienzeitraums verlängert werden, auf den sich der Zahlungsantrag für 2013 bezieht. Damit sich Verzögerungen im Vorlage- und Genehmigungsverfahren des neuen Programms für die ländliche Entwicklung nicht negativ auf die Kontinuität der Umsetzung der Politik auswirken, sollte eine Verlängerung dieser Verpflichtungen bis zum Ende des Prämienzeitraums möglich sein, auf den sich der Zahlungsantrag für 2014 bezieht
(6)
Mit dem nahenden Ende des Programmplanungszeitraums 2007-2013 sollte die Verfahrenslast für Mitgliedstaaten verringert werden, die Änderungen an Programmen für die ländliche Entwicklung vornehmen; gleichzeitig gilt es, weiterhin eine angemessene Bewertung durch die Kommission sicherzustellen. Folglich sollten den Mitgliedstaaten erweiterte Möglichkeiten eingeräumt werden, nicht mehr benötigte Beträge von bestimmten Maßnahmen unter Beachtung von Fristen und eines Meldeverfahrens auf andere Maßnahmen zu übertragen. Die Flexibilitätsschwelle für Übertragungen zwischen Schwerpunkten sollte demzufolge angehoben werden.
(7)
Es ist wichtig, für Kontinuität bei der Umsetzung der Politik zur Entwicklung des ländlichen Raums sowie für einen reibungslosen Übergang von einem Programmplanungszeitraum zum nächsten zu sorgen. Aus diesem Grund sollte präzisiert werden, dass Ausgaben im Zusammenhang mit Ex-ante-Bewertungen neuer Programme sowie Vorbereitungskosten für die Entwicklung lokaler Entwicklungsstrategien für den Programmplanungszeitraum nach 2007-2013 Bestandteil der im Rahmen der technischen Hilfe zu finanzierenden Vorbereitungstätigkeiten sind. Darüber hinaus sollte es möglich sein, weitere Vorbereitungsmaßnahmen zu finanzieren, sofern sie in unmittelbarem Zusammenhang mit den Tätigkeiten der laufenden Programme zur Förderung des ländlichen Raums stehen und zur Sicherstellung der Kontinuität sowie eines reibungslosen Übergangs von einem Programmplanungszeitraum zum nächsten erforderlich sind.
(8)
Haben die Mitgliedstaaten ihre Mittel für ein bestimmtes Programm und/oder eine bestimmte Maßnahme im Programmplanungszeitraum 2007-2013 bereits ausgeschöpft, sollten sie keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gegenüber Begünstigten dieses Programms und/oder dieser Maßnahme eingehen. Darüber hinaus sollten klare Stichtage festgelegt werden, bis zu denen bzw. ab denen rechtliche Verpflichtungen gegenüber Begünstigten für den Programmplanungszeitraum 2007-2013 bzw. für den folgenden Programmplanungszeitraum eingegangen werden dürfen.
(9)
Die Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 sollte daher entsprechend geändert werden.
(10)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die Entwicklung des ländlichen Raums -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1974/2006 wird wie folgt geändert:
1.
In Artikel 9 Absätze 2 und 4 wird die Angabe „1 %“ durch „3 %“ ersetzt.
2.
In Artikel 14 wird folgender Absatz 5 angefügt:
„(5) Nach dem 31. Dezember 2013 dürfen keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gemäß Artikel 23 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gegenüber Begünstigten eingegangen werden.“
3.
Dem Artikel 21 wird folgender Absatz 3 angefügt:
„(3) Nach dem 31. Dezember 2013 dürfen keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gemäß Artikel 31 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gegenüber Begünstigten eingegangen werden.“
4.
In Artikel 27 Absatz 12 Unterabsatz 2 wird „2013“ durch „2014“ ersetzt.
5.
Dem Artikel 31 wird folgender Absatz 5 angefügt:
„(5) Nach dem 31. Dezember 2013 dürfen keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gemäß Artikel 43 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gegenüber Begünstigten eingegangen werden, auch wenn diese Maßnahmen gemäß Artikel 63 Buchstabe a der genannten Verordnung von lokalen Aktionsgruppen umgesetzt werden.“
6.
Dem Artikel 32 wird folgender Absatz 2 angefügt:
„Nach dem 31. Dezember 2013 dürfen keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gemäß Artikel 45 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 gegenüber Begünstigten eingegangen werden, auch wenn diese Maßnahmen gemäß Artikel 63 Buchstabe a der genannten Verordnung von lokalen Aktionsgruppen umgesetzt werden.“
7.
In Artikel 32a wird „2013“ durch „2014“ ersetzt.
8.
Folgender Artikel 41a wird eingefügt:
„Artikel 41a
(1) Für die Zwecke von Artikel 66 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 umfassen die Tätigkeiten der Vorbereitung der im Rahmen des Programms geleisteten Hilfe im Programmplanungszeitraum nach 2007-2013:
a)
Ausgaben im Zusammenhang mit der Ex-ante-Bewertung von Programmen;
b)
Vorbereitungskosten für die Entwicklung lokaler Entwicklungsstrategien;
c)
Ausgaben im Zusammenhang mit anderen Vorbereitungstätigkeiten, sofern sie
i)
in unmittelbarem Zusammenhang mit den Tätigkeiten der laufenden Programme zur Entwicklung des ländlichen Raums stehen und
ii)
zur Sicherstellung der Kontinuität bei der Umsetzung der Politik zur Entwicklung des ländlichen Raums sowie eines reibungslosen Übergangs von einem Programmplanungszeitraum zum nächsten erforderlich sind.
(2) Zur Anwendung von Absatz 1 ist eine entsprechende Bestimmung in die Programme zur Entwicklung des ländlichen Raums aufzunehmen.“
9.
Folgender Artikel 41b wird in Kapitel III Abschnitt 2 eingefügt:
„Artikel 41b
(1) Sind die einem Programm und/oder einer Maßnahme zugewiesenen Mittel vor dem in Artikel 71 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 festgelegten Schlusstermin für die Zuschussfähigkeit ausgeschöpft, dürfen die Mitgliedstaaten keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gegenüber Begünstigten mehr eingehen.
(2) Die Mitgliedstaaten dürfen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 ab dem Zeitpunkt keine neuen rechtlichen Verpflichtungen gegenüber Begünstigten mehr eingehen, ab dem sie auf der Grundlage des Rechtsrahmens für den Programmplanungszeitraum 2014-2020 rechtliche Verpflichtungen gegenüber Begünstigten eingehen.
Die Mitgliedstaaten können Unterabsatz 1 entweder auf Programmebene oder auf Maßnahmenebene anwenden.
(3) Für LEADER gilt, dass die Mitgliedstaaten Absatz 2 auf der Ebene der lokalen Aktionsgruppen gemäß Artikel 62 der Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 anwenden können.
(4) Absatz 2 gilt nicht für die vorbereitende Unterstützung und technische Hilfe für LEADER.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 12. April 2013


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 593/2013 НА КОМИСИЯТА
от 21 юни 2013 година
относно откриването и управлението на тарифни квоти за висококачествено прясно, охладено и замразено говеждо и замразено биволско месо
(преработен текст)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1095/96 на Съвета от 18 юни 1996 г. относно прилагането на споразуменията, посочени в Списък CXL, изготвен след приключването на преговорите по член ХХIV.6 от ГАТТ (1), и по-специално член 1, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 810/2008 на Комисията от 11 август 2008 година относно откриването и управлението на тарифни квоти за висококачествено прясно, охладено и замразено говеждо и замразено биволско месо (2) е бил съществено и неколкократно изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
Съюзът пое задължение по Споразумението в областта на земеделието, сключено в рамките на Уругвайския кръг от многостранните търговски преговори (4), да открие тарифни квоти за висококачествено говеждо и замразено биволско месо. Тези квоти следва да се откриват на многогодишна основа и е необходимо да бъдат приети подробни правила за прилагането им за периоди от 12 месеца, започващи на 1 юли.
(3)
Изнасящите трети страни поеха задължението да издават сертификати за автентичност, гарантиращи произхода на продуктите. Следва да се определят образци за сертификатите, както и процедурата по използването им. Сертификати за автентичност следва да се издават от органи на трети страни, осигуряващи всички необходими гаранции за правилното прилагане на съответните споразумения.
(4)
Въпросните квоти следва да се управляват с помощта на лицензии за внос. За целта следва да бъдат определени правила за подаване на заявления и предоставяне на информация за заявления и лицензии, ако е необходимо чрез дерогация от някои разпоредби на Регламент (ЕО) № 376/2008 на Комисията от 23 април 2008 г. за определяне на общи подробни правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии и сертификати за предварително фиксиране за селскостопански продукти (5), и на Регламент (ЕО) № 382/2008 на Комисията от 21 април 2008 г. относно правила за прилагане на режима на вносни и износни лицензии в сектора на говеждото и телешкото месо (6).
(5)
Регламент (ЕО) № 1301/2006 на Комисията от 31 август 2006 г. за определяне на общи правила за управление на тарифните квоти за внос на земеделски продукти, които се управляват чрез система на лицензии за внос (7), определя подробни разпоредби за заявленията за лицензии за внос, статута на заявителите и издаването на лицензии. Този регламент ограничава срока на валидност на лицензиите до последния ден от периода на тарифната квота за внос. Разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1301/2006 следва да се прилагат за лицензии за внос, издадени за въпросната квота, без да се засягат допълнителни условия, определени от настоящия регламент.
(6)
За да се гарантира подходящо управление на вноса на месо следва да бъдат изготвени разпоредби, изискващи, когато е уместно, издаването на лицензии за внос да става след проверка, по-специално на данните в сертификатите за автентичност.
(7)
Опитът показва, че вносителите не винаги информират компетентните органи, издаващи лицензиите за внос, за количеството и произхода на говеждото месо, внесено по реда на въпросните квоти. Тази информация е важна за оценката на състоянието на пазара. За да се гарантира, че вносителите ще спазват това условие, се налага въвеждането на гаранция по вноса.
(8)
В Регламент (ЕО) № 792/2009 на Комисията от 31 август 2009 г. за установяване на подробни правила за нотифицирането на Комисията от страна на държавите-членки на информацията и документите във връзка с прилагането на общата организация на пазарите, режима на директните плащания, насърчаването на продажбата на селскостопански продукти и правилата, приложими за най-отдалечените райони и малките острови в Егейско море (8) са предвидени общи правила за съобщаване на информация и предаване на документи от компетентните органи на държавите-членки до Комисията. Тези правила обхващат по-специално задължението на държавите-членки да използват информационните системи, осигурени от Комисията, и валидирането на правата на достъп на органите или отделните лица, оправомощени да изпращат уведомления. Освен това в регламента са определени общи принципи, приложими за информационните системи, така че те да гарантират автентичността, целостта и четливостта в течение на времето на документите и да осигуряват защита на личните данни.
(9)
Съгласно Регламент (ЕО) № 792/2009 задължението за използване на информационните системи в съответствие с посочения регламент трябва да бъде предвидено в регламентите, установяващи специфично задължение за уведомление.
(10)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Следните тарифни квоти се откриват ежегодно за период от 1 юли на дадена година до 30 юни на следващата година, наричан по-нататък „период на тарифна квота за внос“:
а)
66 750 тона за висококачествено прясно, охладено или замразено месо от едър рогат добитък под кодове по КН 0201 и 0202 и за продукти, попадащи под кодове по КН 0206 10 95 и 0206 29 91. За периодите на внос 2012-2013 г., 2013-2014 г. и 2014-2015 г. общото количество е 67 250 тона;
б)
2 250 тона за замразено обезкостено биволско месо под код по КН 0202 30 90, изразено в тегло на обезкостено месо, с произход от Австралия. Тази квота има пореден номер 09.4001;
в)
200 тона за „обезкостено биволско месо, прясно, охладено или замразено“ под код по КН 0201 30 00 и код по КН 0202 30 90, изразено в тегло на обезкостено месо, с произход от Аржентина. Тази квота има пореден номер 09.4004.
2. За целите на настоящия регламент за „замразено месо“ се счита месо с вътрешна температура не по-висока от - 12 oС при влизането на стоката на митническата територия на Съюза.
3. За квотите по параграф 1 се прилага адвалорно мито от 20 %.
Член 2
Тарифната квота за прясно, охладено и замразено говеждо месо, посочена в буква а) от член 1, параграф 1, се разпределя, както следва:
а)
29 500 тона за обезкостено говеждо месо под кодове по КН 0201 30 00 и 0206 10 95 и отговарящо на следното определение:
„Подбрани разфасовки от месо на бикове, млади бикове или юници, които след отбиването им са били хранени изключително чрез водене на паша по пасища. Кланичните трупове на биковете се класифицират като „JJ“, „J“, „U“ или „U2“, кланичните трупове на младите бикове и юниците се класифицират като „AA“, „A“, или „B“ в съответствие с официалната класификация на говеждото месо, установена от Секретариата за земеделие, животновъдство, риболов и прехрана на Аржентина (Secretaría de Agricultura, Ganadería, Pesca y Alimentos - SAGPyA).“
Обаче за периодите на внос 2012-2013 г., 2013-2014 г. и 2014-2015 г. общото количество е 30 000 тона.
Разфасовките се етикетират в съответствие с член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000 на Европейския парламент и на Съвета (9).
Към информацията на етикета може да бъде добавено обозначението „Висококачествено говеждо месо“.
Тази квота има пореден номер 09.4450.
б)
7 150 тона за месо, попадащо под кодове по КН 0201 20 90, 0201 30 00, 0202 20 90, 0202 30, 0206 10 95 и 0206 29 91 и отговарящо на следното определение:
„Избрани разфасовки от кланични трупове на млади бикове или юници, класифицирани в една от следните официални категории: „Y“, „YS“, „YG“, „YGS“, „YP“ и „YPS“, съгласно определението на AUS-MEAT Австралия. Цветът на говеждото месо трябва да съответства на категории от 1 В до 4 по стандартите на AUS-MEAT за цвета на месото, цветът на мазнината трябва да съответства на категории от 0 до 4 по стандартите на AUS-MEAT за цвета на мазнината, а дебелината на мазнината (измерена в точка Р 8) да съответства на категории за мазнина от 2 до 5 по стандартите на AUS-MEAT.“
Разфасовките се етикетират в съответствие с член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Към информацията на етикета може да бъде добавено обозначението „Висококачествено говеждо месо“.
Тази квота има пореден номер 09.4451.
в)
6 300 тона за обезкостено говеждо месо, попадащо под кодове по КН 0201 30 00 и 0206 10 95 и отговарящо на следното определение:
„Подбрани разфасовки от бикове (novillo) или юници (vaquillona) в съответствие с определенията от официалната класификация на месо от кланични трупове от едър рогат добитък, установена от Националния институт по месото в Уругвай (Instituto Nacional de Carnes - INAC). Подходящите за производство на висококачествено говеждо месо животни са били хранени след отбиването им изключително чрез водене на паша по пасища. Кланичните трупове се класифицират като „I“, „N“ или „A“, със слой мастни тъкани „1“, „2“ или „3“ в съответствие с споменатата по-горе класификация.“
Разфасовките се етикетират в съответствие с член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Към информацията на етикета може да бъде добавено обозначението „Висококачествено говеждо месо“.
Тази квота има пореден номер 09.4452.
г)
10 000 тона обезкостено говеждо месо, попадащо под кодове по КН 0201 30 00, 0202 30 90, 0206 10 95 и 0206 29 91 и отговарящо на следните определения:
„Подбрани разфасовки от бикове или юници, които са били хранени след отбиването им изключително чрез водене на паша по пасища. Кланичните трупове се класифицират като „B“ със слой мастни тъкани „2“ или „3“ в съответствие с официалната класификация на трупно говеждо месо, установена от Министерството на земеделието, животновъдството и продоволствието на Бразилия (Ministério da Agricultura, Pecuária e Abastecimento).“
Разфасовките се етикетират в съответствие с член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Към информацията на етикета може да бъде добавено обозначението „Висококачествено говеждо месо“.
Тази квота има пореден номер 09.4453.
д)
1 300 тона за обезкостено месо, попадащо под кодове по КН 0201 20 90, 0201 30 00, 0202 20 90, 0202 30, 0206 10 95 и 0206 29 91 и отговарящо на следното определение:
„Подбрани разфасовки от месо на бикове или юници, отгледани изключително на паша, чиито трупове не тежат повече от 370 kg. Кланичните трупове се класифицират като „A“, „L“, „P“, „T“ или „F“, почистени са така, че дебелината на мазнината да достига клас „Р“ или по-нисък, и принадлежат в зависимост от мускулите към клас 1 или 2, в съответствие с класификационната система на кланичните трупове, управлявана от New Zealand Meat Board.“
Тази квота има пореден номер 09.4454.
е)
11 500 тона за месо, попадащо под кодове по КН 0201, 0202, 0206 10 95 и 0206 29 91 и отговарящо на следното определение:
„Кланични трупове или всякакви разфасовки от едър рогат добитък на възраст не повече от 30 месеца, хранен 100 или повече дни с балансирана, високоенергийна храна, съдържаща не по-малко от 70 % зърно, при не по-малко от 20 фунта обща храна на ден. Говеждо месо, категоризирано като „choice“ или „prime“ съгласно стандартите на USDA (United States Department of Agriculture), отговаря автоматично на горното определение. Месо, категоризирано като „Canada А“, „Canada АA“, „Canada АAA“, „Canada Choice“ и „Canada Prime“, „А1“, „А2“, „А3“ и „А4“ съгласно Канадската агенция за инспекции по храните към правителството на Канада, отговаря на това определение.“
Тази квота има пореден номер 09.4002.
ж)
1 000 тона за обезкостено месо, попадащо под кодове по КН 0201 30 00 и 0202 30 90 и отговарящо на следното определение:
„Филе (lomito), филе от гърба и/или среда на филе от междуребрието (lomo), рамстек (rabadilla), месо от горната част на бута (carnaza negra) на подбрани животни от кръстосани породи, с дял на породи от тип зебу под 50 %, хранени изключително на паша или със сено. Закланите животни трябва да са бикове или юници от категория „V“ според системата за класифициране на кланични трупове VACUNO, като труповете не надхвърлят 260 kg.“
Разфасовките се етикетират в съответствие с член 13 от Регламент (ЕО) № 1760/2000.
Към информацията на етикета може да бъде добавено обозначението „Висококачествено говеждо месо“.
Тази квота има пореден номер 09.4455.
Член 3
1. Вносът на количествата по реда на член 2, буква е) се разрешава при допускането за свободно обращение след представяне на следните документи:
а)
лицензия за внос, издадена по реда на членове 4 и 5; и
б)
сертификат за автентичност, издаден по реда на член 6.
2. За вноса на количеството, определено в член 2, буква е), периодът на тарифната квота за внос се разделя на 12 подпериода от по един месец. Наличното количество за всеки подпериод съответства на една дванадесета от общото количество.
Член 4
За да бъде издадена лицензията за внос, посочена в член 3, трябва да са изпълнени следните условия:
а)
в раздел 8 на заявлението за лицензия и на лицензията за внос е посочена страната на произход и обозначението „да“ е отбелязано с кръстче. Получената лицензия поражда задължение за внос от въпросната държава;
б)
в раздел 20 на заявленията за лицензии и лицензиите е нанесено едно от вписванията, изброени в приложение I.
Член 5
1. Заявления за лицензия по реда на член 4 се подават единствено през първите пет дни на всеки месец от всеки един период на тарифната квота за внос.
Независимо от член 5, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 382/2008, заявленията за лицензии могат да обхващат, за един и същи пореден номер на квотата, един или повече продукти под кодовете или групите кодове по КН, изброени в приложение I на посочения регламент. В случай че заявлението обхваща няколко кода по КН, се посочват съответните количества за всеки един код или група кодове по КН, за които е направено заявлението. Във всички случаи, всички кодове по КН трябва да са посочени в раздел 16, а описанието им - в раздел 15 на заявленията за лицензии и на лицензиите.
2. Най-късно на 10-ия ден от месеца, в който са подадени заявленията, държавите членки съобщават на Комисията по държави на произход общото количество, обхванато от заявленията.
3. Лицензии за внос се издават от 17-ия ден и не по-късно от 21-вия ден на месеца, в който са подадени заявленията. Във всяка издадена лицензия по кодове от КН или по групи кодове от КН се посочват съответните количества.
Член 6
1. Сертификатите за автентичност се изготвят в един оригинал и поне едно копие по образеца, съдържащ се в приложение II.
Формулярите са с размер 210 × 297 mm, а хартията, на която са отпечатани е с тегло не по-малко от 40 g/m2.
2. Формулярите се отпечатват и попълват на един от официалните езици на Съюза; те могат също да бъдат отпечатани и попълнени на официалния език или на един от официалните езици на изнасящата страна.
На гърба на всеки един формуляр се изписва съответното определение от член 2, отнасящо се до месо с произход от тази страна.
3. Сертификатите за автентичност имат уникален сериен номер, даден им от издаващите органи по член 7. Копията имат същия сериен номер като оригинала.
4. Оригиналът и копията от него могат да бъдат напечатани или написани на ръка. В последния случай те се попълват с черно мастило и печатни букви.
5. Сертификатите за автентичност са валидни само надлежно попълнени и заверени по реда на инструкциите, вписани в приложения II и III от издаващ орган, посочен в списъка на приложение III.
6. Сертификатите за автентичност се считат за надлежно заверени, когато съдържат дата и място на издаване, подпечатани са от издаващия ги орган и носят подписа на лицето, упълномощено да ги подписва.
Печатът може да се замени с напечатан щемпел върху оригинала и копията на сертификата.
Член 7
1. Издаващите органи, изброени в приложение III:
а)
се признават като такива от изнасящата страна;
б)
поемат задължението да проверяват достоверността на посочените в сертификатите за автентичност данни;
в)
поемат задължението всяка сряда да препращат на Комисията всяка информация, позволяваща проверката на вписаните в сертификатите за автентичност данни.
2. Комисията има право да въвежда промени в списъка, посочен в приложение III, когато даден издаващ орган не се признава повече като компетентен, когато той не изпълнява задълженията си или е определен нов издаващ орган.
Член 8
1. При допускане за свободно обращение на внесени количества, определени в член 1, параграф 1, букви б) и в) и в член 2, букви а)-д) и ж), се изисква представянето на лицензии за внос, издадени съгласно член 4, букви а) и б) и параграф 2 от настоящия член.
2. Оригиналът на сертификата за автентичност, попълнен по реда на членове 6 и 7, както и копие от него се представят на компетентните органи заедно със заявлението за първата лицензия за внос по този сертификат за автентичност.
Сертификатът за автентичност може да се използва за издаване на повече от една лицензии за внос, като общите количества не надвишават посочените в сертификата. При издаване на повече от една лицензии за даден сертификат компетентните органи го заверяват, като отбелязват върху него разпределените количества.
Компетентните органи издават лицензия едва след като се уверят, че информацията заведена в сертификата за автентичност съответства на получаваната ежеседмично по въпроса информация от Комисията. Лицензиите се издават незабавно след това.
3. Независимо от параграф 2, първа и трета алинеи и в съответствие с параграфи 4, 5 и 6, компетентните органи могат да издават лицензии за внос, когато:
а)
оригиналът на сертификата за автентичност е представен, но съответната информация от Комисията още не е получена; или
б)
оригиналът на сертификата за автентичност не е представен; или
в)
оригиналът на сертификата за автентичност е представен и съответната информация от Комисията е получена, но някои данни не съответстват.
4. В случаите, посочени в параграф 3, независимо от член 5, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 382/2008, изискваната гаранция за лицензиите за внос е равна на размера на пълното мито за въпросните продукти, съгласно Общата митническа тарифа, прилагана за деня, на който заявлението за лицензията за внос е подадено.
След като получат на оригинала на сертификата за автентичност и информацията на Комисията относно въпросния сертификат и след като се уверят, че тези данни съответстват, държавите-членки освобождават тази гаранция, при условие че гаранцията, посочена в член 5, параграф 3, буква а) от Регламент (ЕО) № 382/2008, е внесена за същата лицензия за внос.
5. Представянето на оригинала на съответстващия сертификат за автентичност пред компетентните органи преди изтичането на периода на валидност на съответната лицензия за внос е главно изискване по смисъла на член 19 от Регламент за изпълнение (ЕС) № 282/2012 на Комисията (10) за гаранцията, посочена в първа алинея на параграф 4.
6. Сумата на гаранцията, посочена в първа алинея на параграф 4, която не е освободена, не се възстановява и се задържа като мито.
Член 9
Сертификатите за автентичност и лицензиите за внос остават в сила за срок от три месеца, считани от датата на издаването им. Срокът на валидност на сертификатите за автентичност изтича обаче най-късно на 30 юни след датата им на издаване.
Член 10
За определените в член 2, точка е) от настоящия регламент количества се прилагат разпоредбите от Регламент (ЕО) № 1301/2006, Регламент (ЕО) № 376/2008 и Регламент (ЕО) № 382/2008, ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
За количествата, определени в член 1, параграф 1, букви б) и в) и в член 2, букви а)-д) и ж) от настоящия регламент, се прилагат разпоредбите от Регламент (ЕО) № 376/2008, Регламент (ЕО) № 382/2008 и глава III от Регламент (ЕО) № 1301/2006, ако не е предвидено друго в настоящия регламент.
Член 11
1. Чрез дерогация от член 11, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1301/2006, държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
най-късно на десетия ден на всеки месец, за тарифните квоти за внос с поредни номера 09.4450, 09.4451, 09.4452, 09.4453, 09.4454, 09.4002 и 09.4455, количествата продукти, включително нулеви количества, за които са били издадени лицензии за внос през предходния месец;
б)
най-късно до 31 август след края на всеки период на тарифната квота за внос, за тарифната квота за внос с поредни номера 09.4001 и 09.4004, количествата продукти, включително нулеви количества, за които са били издадени лицензии за внос през предшестващия период на тарифната квота за внос;
в)
количествата продукти, включително нулеви количества, обхванати от неизползвани или частично използвани лицензии за внос и съответстващи на разликата между количествата, вписани на гърба на лицензиите за внос и количествата, за които те са били издадени:
i)
заедно с посочените в член 5, параграф 2 от настоящия регламент съобщения, отнасящи се до заявленията, подадени за последния подпериод от периода на тарифната квота за внос;
ii)
най-късно до 31 октомври след края на всеки период на тарифната квота за внос.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията данните, отнасящи се за количествата продукти, допуснати за свободно обращение, в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 1301/2006.
3. За съобщенията, посочени в параграфи 1 и 2, количествата се изразяват в килограми тегло на продукта, за всяка страна на произход и за всяка категория продукти, както е посочено в приложение V към Регламент (ЕО) № 382/2008.
Съобщенията относно количествата, посочени в член 1, параграф 1, букви б) и в) и в член 2, букви а)-д) и ж) от настоящия регламент, се изготвят в съответствие с Регламент (ЕО) № 792/2009.
Член 12
Регламент (ЕО) № 810/2008 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение V.
Член 13
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след датата на неговото публикуване в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 21 юни 2013 година.


Input:
COMMISSION REGULATION (EU) No 1300/2014
of 18 November 2014
on the technical specifications for interoperability relating to accessibility of the Union's rail system for persons with disabilities and persons with reduced mobility
(Text with EEA relevance)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Directive 2008/57/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 on the interoperability of the rail system within the Community (1), and in particular Articles 6(1) and 8(1) thereof,
Whereas:
(1)
Article 12 of Regulation (EC) No 881/2004 of the European Parliament and of the Council (2) requires the European Railway Agency (the Agency) to ensure that the technical specifications for interoperability (TSIs) are adapted to technical progress, market trends and social requirements and to propose to the Commission any amendments to the TSIs which it considers necessary.
(2)
By Decision C(2010) 2576 (3), the Commission gave the Agency a mandate to develop and review the technical specifications for interoperability with a view to extending their scope to the entire rail system in the Union. Under the terms of that mandate, the Agency was asked to extend the scope of the TSI relating to accessibility of the trans-European conventional and high-speed rail system provided for by Commission Decision 2008/164/EC (4) for persons with disabilities and persons with reduced mobility to the entire rail system throughout the Union.
(3)
On 6 May 2013 the Agency submitted a recommendation on the adoption of the TSI relating to persons with reduced mobility.
(4)
The United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, to which the Union and most Member States are party, recognises accessibility as one of its general principles. It requires, in Article 9, States Parties to take appropriate measures to ensure that persons with disabilities have access on an equal basis with others. These measures must include the identification and elimination of obstacles and barriers to accessibility and apply, inter alia, to transportation.
(5)
Directive 2008/57/EC establishes ‘accessibility’ as an essential requirement of the rail system within the Union.
(6)
Directive 2008/57/EC provides for a register of infrastructure and registers of vehicles, indicating the main parameters, to be published and updated on a regular basis. Commission Decision 2008/164/EC further defines the parameters for the TSI relating to ‘persons with reduced mobility’ to be included in these registers. As the objectives of these registers are linked to the authorisation procedure and technical compatibility, it is considered necessary to establish a separate tool for these parameters. This inventory of assets should enable obstacles and barriers to accessibility to be identified and their progressive elimination to be monitored.
(7)
Directive 2008/57/EC establishes the principle of gradual implementation, in particular providing that target subsystems indicated in a TSI may be set in place gradually within a reasonable timescale and that each TSI should indicate an implementation strategy with a view to making a gradual transition from the existing situation to the final situation in which compliance with the TSI will be the norm.
(8)
With a view to progressively eliminating within a reasonable timescale, all identified barriers to accessibility by way of a coordinated effort to renew and upgrade subsystems and by deploying operational measures, Member States should establish national implementation plans. However, since these national implementation plans cannot be in sufficient detail and are subject to unpredictable changes, Member States should continue to submit information in cases when placing in service of existing subsystems after renewal or upgrading requires a new authorisation for placing in service and if the TSI is not fully applied in accordance with Directive 2008/57/EC.
(9)
The Union should adopt common priorities and criteria which Member States should integrate in their national implementation plans. This will contribute to achieving progressive implementation of the TSI within a reasonable timescale.
(10)
In order to follow technological evolution and encourage modernization, innovative solutions should be promoted and their implementation should, under certain conditions, be allowed. Where an innovative solution is proposed, the manufacturer or his authorized representative should explain how they deviate from the relevant section of the TSI, and the innovative solution should be assessed by the Commission. If this assessment is positive, the Agency should define the appropriate functional and interface specifications of the innovative solution and develop the appropriate assessment methods.
(11)
In order to prevent unnecessary additional costs and administrative burden and in order not to interfere with existing contracts, Decision 2008/164/EC should continue to apply to subsystems and projects referred to in Article 9(1)(a) of Directive 2008/57/EC after its repeal.
(12)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Committee established under Article 29(1) of Directive 2008/57/EC,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
Subject matter
This Regulation establishes the technical specification for interoperability (TSI) relating to accessibility of the Union's rail system for persons with disabilities and persons with reduced mobility, as set out in the Annex.
Article 2
Scope
1. The TSI shall apply to the infrastructure, operation and traffic management, telematics applications and rolling stock subsystems as described in point 2 of Annex II to Directive 2008/57/EC and in point 2.1 of the Annex to this Regulation. It shall cover all aspects of these subsystems which are relevant to accessibility for persons with disabilities and persons with reduced mobility.
2. The TSI shall apply to the following networks:
(a)
the trans-European conventional rail system network as defined in Annex I, section 1.1 of Directive 2008/57/EC;
(b)
the trans-European high-speed rail system network as defined in Annex I, section 2.1 of Directive 2008/57/EC;
(c)
all other parts of the network.
The TSI shall not cover the cases referred to in Article 1(3) of Directive 2008/57/EC.
3. The TSI shall apply to all new infrastructure or rolling stock subsystems of the rail system in the Union, referred to in paragraph 1, which is placed in service after the date of application provided for in Article 12, account being taken of points 7.1.1 and 7.1.2 of the Annex.
4. The TSI shall not apply to existing infrastructure or rolling stock of the rail system in the Union, referred to in paragraph 1, which is already placed in service on the network (or part of it) of any Member State at the date of application provided for in Article 12.
5. However, the TSI shall apply to existing infrastructure and rolling stock of the rail system in the Union, referred to in paragraph 1, when it is subject to renewal or upgrading in accordance with Article 20 of Directive 2008/57/EC, having regard to Article 8 of this Regulation and point 7.2 of the Annex to this Regulation.
Article 3
Conformity assessment
1. The procedures for conformity assessment of interoperability constituents and subsystems set out in Section 6 of the Annex shall be based on the modules established in Commission Decision 2010/713/EU (5).
2. The type or design examination certificate of interoperability constituents shall be valid for a five year period. During that period, new constituents of the same type are permitted to be placed into service without a new conformity assessment.
3. Certificates referred to in paragraph 2 which have been issued according to the requirements of Decision 2008/164/EC remain valid, without a need for a new conformity assessment, until the expiry date originally established. In order to renew a certificate the design or type shall be re-assessed only against new or modified requirements set out in the Annex to this Regulation.
4. Universal toilet modules which have been assessed against the requirements of Commission Decision 2008/164/EC shall not be re-assessed when they are intended for rolling stock of an existing design as defined in Commission Regulation (EU) No 1302/2014 (6).
Article 4
Specific cases
1. With regard to specific cases referred to in Section 7.3 of the Annex, the conditions to be met for the verification of interoperability in accordance with Article 17(2) of Directive 2008/57/EC shall be the applicable technical rules in use in the Member State which authorises the placing in service of the subsystems covered by this Regulation.
2. By 1 July 2015, each Member State shall inform the other Member States and the Commission about:
(a)
the technical rules referred to in paragraph 1;
(b)
the conformity assessment and verification procedures to be carried out with a view to applying the national rules referred to in paragraph 1;
(c)
the bodies designated in accordance with Article 17, paragraph 3, of Directive 2008/57/EC appointed to carry out the conformity assessment and verification procedures with respect to the specific cases set out in Section 7.3 of the Annex.
Article 5
Projects at an advanced stage of development
In accordance with Article 9(3) of Directive 2008/57/EC, each Member State shall communicate to the Commission, within one year of the entry into force of this Regulation, a list of projects being implemented within its territory and that are at an advanced stage of development.
Article 6
Innovative solutions
1. Technological progress may require innovative solutions, which do not comply with the specifications set out in the Annex or for which the assessment methods set out in the Annex cannot be applied.
2. Innovative solutions may concern the infrastructure and rolling stock subsystems, their parts and their interoperability constituents.
3. If an innovative solution is proposed, the manufacturer or his authorised representative established within the Union shall state how it deviates from the relevant provision of the TSI set out in the Annex and submit it to the Commission for analysis. The Commission may request the Agency's opinion on the proposed innovative solution and, where appropriate, may consult relevant stakeholders.
4. The Commission shall deliver an opinion on the proposed innovative solution. If this opinion is positive, the appropriate functional and interface specifications and the assessment method needed in the TSI to enable use to be made of this innovative solution shall be developed and subsequently incorporated in the TSI during the revision process. If the opinion is negative, the innovative solution proposed cannot be applied.
5. Pending the revision of the TSI, the positive opinion delivered by the Commission shall be considered as acceptable means of compliance with the essential requirements of Directive 2008/57/EC and may be used for the assessment of subsystems and projects.
Article 7
Inventory of Assets
1. Each Member State shall ensure that an inventory of assets is established and implemented with a view to:
(a)
identifying barriers to accessibility;
(b)
providing information to users;
(c)
monitoring and evaluating progress on accessibility.
2. The Agency shall set up and run a working party in charge of making a proposal for a recommendation as regards the minimum structure and content of data to be collected for the inventories of assets. The Agency shall submit a recommendation to the Commission, including on content, data format, functional and technical architecture, operating mode, rules for data input and consultation, and rules for self-assessment and designation of the entities responsible for data provision. In order to identify the most viable solution, the recommendation shall take into account the estimated costs and benefits of all the technical solutions considered. It shall include a proposal for the timing of the establishment of the inventories of assets.
3. On the basis of the recommendation referred to in paragraph 2, chapter 7 of the Annex shall be updated in accordance with Article 6 of Directive 2008/57/EC.
4. The scope of these inventories of assets shall extend at least to:
(a)
public areas of stations dedicated to the transport of passengers as defined in point 2.1.1 of the Annex;
(b)
rolling stock as defined in point 2.1.2 of the Annex.
5. The inventory of assets shall be updated to incorporate data on new infrastructure and rolling stock and on renewal or upgrading work done to existing infrastructure and rolling stock.
Article 8
National Implementation Plans
1. Member States shall adopt national implementation plans, including at least the information listed in Appendix C of the Annex, with a view to progressively eliminating all identified barriers to accessibility.
2. The national implementation plans shall be based on existing national plans and, subject to availability, on the inventory of assets referred to in Article 7, or on any other relevant and reliable source of information.
The scope and speed of implementing national plans shall be decided by Member States.
3. The national implementation plans shall run over a period of at least 10 years and shall be updated regularly, at least every five years.
4. The national implementation plans shall contain a strategy, including a prioritisation rule laying down the criteria and priorities for stations and units of rolling stock to be designated for renewal or upgrading. This strategy shall be formulated in cooperation with infrastructure manager(s), station manager(s), railway undertaking(s) and, if needed, other local authorities (including local transport authorities). Representative associations of users including disabled persons and persons with reduced mobility shall be consulted.
5. In each Member State, the prioritisation rule referred to in paragraph 4 shall replace the rule set out in Appendix B of the Annex which shall apply until the adoption of the national implementation plan in that Member State.
6. Member States shall notify their national implementation plans to the Commission no later than 1 January 2017. The Commission shall publish the national implementation plans, and any subsequent revisions notified according to paragraph 9, on its website and inform Member States about them through the Committee established by Directive 2008/57/EC.
7. Within six months of completion of the notification process, the Commission shall draw up a comparative overview of the strategies contained in the national implementation plans. On the basis of this overview, and in cooperation with the advisory body referred to in Article 9, it shall identify common priorities and criteria to further the implementation of the TSI. These priorities shall be integrated in chapter 7 of the Annex during the revision process pursuant to Article 6 of Directive 2008/57/EC.
8. Member States shall revise their national implementation plans in accordance with the priorities referred to in paragraph 7 within 12 months of the adoption of the revised TSI.
9. Member States shall notify the revised national implementation plans referred to in paragraph 8 and any other updates of the national implementation plans referred to in paragraph 3 to the Commission not later than four weeks after their approval.
Article 9
Advisory body
1. The Commission shall establish an advisory body to assist the Commission in closely monitoring implementation of the TSI. This advisory body shall be chaired by the Commission.
2. The advisory body shall be established no later than 1 February 2015, and shall consist of:
(a)
Member States wishing to participate;
(b)
representative bodies from the railway sector;
(c)
representative bodies of users;
(d)
the European Railway Agency.
3. The tasks of the advisory body shall include:
(a)
monitoring the development of a minimum data structure for the inventory of assets,
(b)
supporting Member States in the completion of their inventories of assets and implementation plans,
(c)
assisting the Commission in monitoring implementation of the TSI,
(d)
facilitating exchanges of best practices,
(e)
assisting the Commission in identifying the common priorities and criteria for the implementation of the TSI as referred to in Article 8.
(f)
where appropriate, making recommendations to the Commission, in particular for strengthening implementation of the TSI.
4. The Commission shall keep Member States informed of the activities of the advisory body through the Committee established by Directive 2008/57/EC.
Article 10
Final provisions
Full compliance with the TSI is mandatory for projects which receive the Union financial support for the renewal or upgrading of existing rolling stock or parts thereof or for the renewal or upgrading of existing infrastructure, in particular a station or components thereof and platforms or components thereof.
Article 11
Repeal
Decision 2008/164/EC is repealed with effect from 1 January 2015.
It shall however continue to apply to:
(a)
subsystems authorised in accordance with that Decision;
(b)
projects for new, renewed or upgraded subsystems which, at the date of publication of this Regulation, are at an advanced stage of development or are the subject of an ongoing contract;
(c)
projects for new rolling stock of an existing design, as referred to in point 7.1.2 of the Annex to this Regulation.
Article 12
Entry into force
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
It shall apply from 1 January 2015. However, an authorisation for placing in service may be granted in accordance with the TSI as set out in the Annex to this Regulation before 1 January 2015.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 18 November 2014.